печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Єряшевій А.О.,

за участю: особи, яка звернулась із заявою - ОСОБА_1 ,

представника виконавчої служби - Берегових В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, вжитого ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року прийнятої у справі № 757/71845/17-ц, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 25 червня 2019 року, постановою Київського апеляційного суду, прийнятої у справі № 757/71845/17 було задоволено подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І. С. про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 на строк до виконання зобов`язань за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2013 року та рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2010 року, які виконуються у зведеному виконавчому провадженні № 24167662 з виконання виконавчого листа № 757/4637/13-ц, виданого 11 березня 2014 року Печерським районним судом міста Києва та виконавчого листа № 2-96/10, виданого 14 січня 2011 року Печерським районним судом міста Києва.

В обґрунтування подання, старшим державним виконавцем зазначалось про умисне ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань щодо виконання судових рішень.

Як зазначив заявник, дане твердження щодо ухилення є помилковим, зважаючи на те, що - в період часу з 2011 року по 2017 рік, на виконання рішення суду та в рахунок погашення заборгованості, було перераховано стягувачу ПАТ КБ «Надра» більше 70 000 (сімдесяти тисяч) доларів США та більш ніж 770 000 (сімсот сімдесят тисяч) гривень, що підтверджується платіжними дорученнями виданими ПАТ КБ «Надра». Тобто, ухилення від виконання зобов`язань перед ПАТ КБ «Надра» за виконавчим листом № 2-96/10, виданого 14 січня 2011 року Печерським районним судом міста Києва відсутнє. ПАТ КБ «Надра», починаючи з 05 червня 2015 року перебуває в стадії ліквідації, а право вимоги за виконавчим листом № 2-96/10 знаходиться на стадії продажу.

Окрім того, вважав за необхідне зазначити, що правонаступником ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке листом за вих. № ФК/298 від 31 липня 2019 року просило повернути без виконання виконавчий лист № 757/4637/13-ц, виданий 11 березня 2014 року Печерським районним судом міста Києва.

Крім того, зазначав, що Київським апеляційним судом було встановлено декілька важливих обставин, які спростовують твердження про умисне ухилення від виконання зобов`язань. Зокрема, Київським апеляційним судом встановлено, що державний виконавець маючи інформацію про працевлаштування боржника не звертав стягнення на заробітну плату, маючи інформацію про наявне рухоме та нерухоме майно не реалізував його у встановленому законом порядку. Однак Київським апеляційним судом не було прийнято до уваги пояснення боржника щодо відсутності ухилення, які надавалися до суду першої інстанції.

Інформація про перетинання кордону боржником, свідчить лише про намагання боржника вчинити всі можливі дії за для погашення боргів перед кредиторами. Наразі, ОСОБА_1 являється головою ГО «Зелена Сила».

Виїзди за кордон здійснюються коштами запрошуючих сторін, оскільки ОСОБА_1 зарекомендований, як спеціаліст міжнародного класу в галузі поводження з відходами.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання зобов`язань, а навпаки здійснює всі можливі дії за для погашення боргів перед кредиторами. ОСОБА_1 не переховується від кредиторів та виконавчої служби, що свідчить про його власну зацікавленість у погашенні боргів та відсутність ухилення від виконання зобов`язань. Також, не менш важливим є той факт, що одне з виконавчих проваджень об`єднаних у зведене № 24167662 - закінчене за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Враховуючи викладене, заявник стверджував, що наявна заборона у вигляді обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України порушує його конституційне право на свободу пересування, а зобов`язання стосовно сплати заборгованості ним виконані, що свідчить про відсутність з його боку дій щодо ухилення від добровільного погашення боргу та виконання рішення суду. І тому відсутні правові підстави для застосування до ОСОБА_1 міри примусового впливу обмеження у праві виїзду за кордон.

З цих підстав заявник просив суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Вислухавши особу, що звернулась із заявою, яка в судовому засіданні її вимоги підтримала та просила задовольнити, представника виконавчої служби, який проти задоволення заяви заперечував, просив відмовити, вивчивши та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного .

Судом встановлено, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 24167662 з примусового виконання:

-виконавчого листа у справі № 757/4637/13-ц виданого 11 березня 2014 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1-054/07/ф;

-виконавчого листа № 2-96/10 виданого 14 січня 2011 року Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування.

03 лютого 2011 року та 25 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, та 26 квітня 2011 року, 25 березня 2015 року, 25 серпня 2015 року державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника.

В процесі примусового виконання державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду гр. ОСОБА_1 за межі України.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року, скасовано ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2019 року у справі № 757/71845/17, а подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І. С. задоволено та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 на строк до виконання зобов`язань за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 квітня 2013 року та рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 липня 2010 року, які виконуються у зведеному виконавчому провадженні № 24167662 з виконання виконавчого листа № 757/4637/13-ц, виданого 11 березня 2014 року Печерським районним судом міста Києва та виконавчого листа № 2-96/10, виданого 14 січня 2011 року Печерським районним судом міста Києва.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи),до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Частиною 5 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Також слід враховувати, що Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, передбачено дві підстави для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження: 1) закінчення виконавчого провадження на підставі п.п. 1 3, 5 7, 9 12, 14, 15 ч. 1 ст. 39 Закону; 2) скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

З аналізу зазначених норм слідує, що встановлене судом тимчасове обмеження у праві виїзду фізичної особи за межі України може бути скасовано, якщо відпала правова підстава для вжиття такого обмеження. Зокрема у разі виконання рішення боржником у повному обсязі чи закінчення виконавчого провадження з інших підстав, передбачених ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, оскільки боржником ОСОБА_1 не повністю погашена заборгованість, то правова підстава для його обмеження у праві виїзду за межі України продовжує існувати, а тому заява про скасування такого обмеження задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 441 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, вжитого ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року прийнятої у справі № 757/71845/17-ц - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 вересня 2021 року.

Суддя В. А. Писанець