Номер провадження 2-о/754/95/21
Справа №754/243/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Сенюти В.О.,

при секретарі: Василенко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ушомирська сільська рада Коростенського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Подану заяву мотивує тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, на ім`я ОСОБА_1 , остання отримала у власність земельні ділянки площею 1,8601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Згідно свідоцтва про шлюб, заявник змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». При цьому згідно паспорту громадянина України ім`я по - батькові ОСОБА_1 записано - ОСОБА_1 . З метою присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, ОСОБА_1 замовила виготовлення документації із землеустрою. Державним кадастровим реєстратором відділу у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області за результатами перевірки встановлено, що відомості про власника земельної ділянки не відповідають відповідним відомостям, які зазначені у документації землеустрою та в електронному документі - « ОСОБА_1 ». З метою виправлення вказаної помилки, заявник звернулася до відділу у Коростенському районі ГУ Держгеокадастру Житомирської області. Однак 01.01.2013 року наказ № 325 від 22.06.2019 року «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків держаних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» втратив чинність, відтак виправлення або внесення змін до державного акту на право власності на земельну ділянку територіальним органом Держгеокадастру неможливе. Встановлення факту належності правовстановлючих документів заявнику необхідно для реалізації права на володіння, користування та розпорядження своєю власністю на свій розсуд. На підставі викладеного, заявник просить встановити факт належності ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на землю, виданого рішенням Ставищенської сільської ради народних депутатів від 30.11.2001 року площею 1,8601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 31 від 10.05.2002 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2021 року відкрито провадження.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника подав клопотання про проведення розгляду заяви у відсутність заявника, заявлені вимоги підтримує, та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Ставищенської сільської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлений належним чином.

На адресу Деснянського районного суду м. Києва від Ушомирської сільської ради надійшла заява, відповідно до якої повідомлено, що Ставищенська сільська рада внаслідок децентралізації ввійшла до складу Ушомирської сільської ради, та просить дану справу розглядати у відсутність представника Ушомирської сільської ради.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених (стаття 13 ЦПК України) вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі рішення Ставищенської сільської ради народних депутатів від 30.11.2001 року (15 сесія ХХІІІ скликання) ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю, площею 1,8601 га в межах згідно з планом. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 31 (а.с.7).

На підставі свідоцтва про шлюб, прізвище « ОСОБА_1 » було змінено на « ОСОБА_1 » (а.с.6).

Разом з тим, дані заявника у паспорті та державному акті на право приватної власності на землю містять розбіжності у даних щодо по батькові (написання через апостроф).

З копії рішення № РВ-020 від 19.11.2020 року про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру вбачається, що розробником порушено вимоги п. «г» ч.2 ст. 28 ЗУ «Про землеустрій». Надано рекомендацію про виправлення вказаних зауважень у документації із землеустрою.

Відповідно до висновку до протоколу № ПП-020 про проведення перевірки електронного документа від 19.11.2020 р. - відомості про власника земельної ділянки (ім`я по батькові), які зазначені в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, а саме « ОСОБА_1 » не відповідає відповідним відомостям, які зазначені у документації із землеустрою та в електронному документі « ОСОБА_1 ». Необхідно усунути розбіжності. Перетин ділянки, яку передбачається зареєструвати в Державному земельному кадастрі з ділянкою :06:000:0181.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявник, звернувшись із заявою про усунення орфографічної помилки, шляхом видачі нового державного акту або внесення виправлення до існуючого, 30.12.2020 року отримала відповідь від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Відділ у Коростенському районі. Відповідно до вказаної відповіді, виправлення або внесення змін до державного акту на право власності на земельну ділянку територіальним органом Держгеокадастром неможливо, оскільки Наказ № 537 від 09.09.2013 року втратив чинність з 01.01.2013 року.

Встановлення факту належності заявнику державного акту необхідно з метою реалізації права володіння, користування та розпорядження своєї власністю на свій розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що іншим шляхом встановити вказаний факт заявник не може.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що заявнику належить державний акт про право приватної власності на землю, площею 1,8601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів про право на приватної власності на землю № 31 від 10.05.2002 року.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 293 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ушомирська сільська рада Коростенського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 державного акту про право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 023573, виданого на підставі рішення Ставищенської сільської ради народних депутатів від 30.11.2001 року (15 сесія ХХІІІ скликання) площею 1,8601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ставищенської сільської ради Коростенського району Житомирської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 31 від 10.05.2002 року.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Ушомирська сільська рада Коростенського району Житомирської області, с. Ушомир, вул.. Березюка, 15

Суддя: В.О.Сенюта