РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Марач А.В.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Старший державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гвоздецька С.С про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ,-

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Старший державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гвоздецька С.С про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просив визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 04 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 5444, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 04 лютого 2021 року третьою особою був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5444, за яким з Позивача стягнуто заборгованість на користь Відповідача у розмірі 23 552,91 (двадцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 91 коп. 19 травня 2021 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гвоздецькою Світланою Святославівною відкрито виконавче провадження за зазначеним виконавчим написом нотаріуса. Вважає виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. ОСОБА_1 не укладала договорів позики ні з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» ні з ТОВ «Інфінанс» у квітні 2018 року. Звернувшись 12.07.2021 до Єдиного реєстру нотаріусів України https://em.miniust.gov.ua/pages/default.aspx?) отримано інформацію про те, що приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович є тимчасово не діючим. З метою отримання копій документів, які слугували підставою для вчинення виконавчого напису, на адресу приватного нотаріуса направлено адвокатський запит. Відповіді від нотаріуса не отримано, лише повернуто запит із відміткою Ухрпошти про відсутність нотаріуса за зазначеною адресою. Отже, існують обґрунтовані сумніви щодо законності здійснення нотаріальних дій приватним нотаріусом Остапенком Є.М. на момент вчинення виконавчого напису та подання йому усіх документів для вчинення виконавчого напису. Крім цього, із отриманих з виконавчого провадження копій документів, зокрема із виписки з рахунку не вбачається безспірність заборгованості. Додана виписка є одностороннім арифметичним відображенням певних сум відповідачем, і не підтверджує існування тих чи інших фінансових операцій та не підтверджує безспірність вимог відповідача. З виписки неможливо встановити ні номер рахунку, на який кредит мав надаватися та на який кредит мав повертатися, ні загального розміру кредиту, ні дати та період виникнення та нарахування заборгованості по кредиту та відсоткам, ні сум виплат по кредиту. Отже, враховуючи все викладене вище, вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності кредитних відносин, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закову України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Черевко Є.М. в судове засідання не з`явився. Згідно поданої до суду заяви, просив розглядати справу без участі сторони позивача на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про визнання позову, згідно якої просили задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет» в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком С.М. зареєстрованого за №5 444 від 4 лютого 2021 р. р. таким що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. Згідно поданого клопотання від 16.11.2021 р. просив зменшити витрати на правничу допомогу з 5 000,00 грн. до 1 907,00 грн., так як витрати у малозначній справі не можуть складати 5 000,00 грн. Третя особа без самостійних вимог Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, будучи попередженим про час і місце судового засідання належним чином рекомендованою кореспонденцією в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Письмових пояснень, відзиву на позов не подав. Третя особа старший державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гвоздецька С.С. в судове засідання не з`явилася. Письмових пояснень, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, згідно положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Ухвалою суду від 11.08.2021 р. відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін. Залучено до участі у справі третіх осіб: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Старшого державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гвоздецьку С.С. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5444, за яким з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" у розмірі 23 552,91 (двадцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 91 коп. 19.05.2021 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гвоздецькою Світланою Святославівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65466776, відповідно до якого стягується заборгованість у розмірі 23552,91 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на підставі виконавчого напису № 5444 виданого 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Встановлено , що на адресу приватного нотаріуса Остапенко Є.М. адвокат Черевко Є.М. направляв адвокатський запит. Відповіді від нотаріуса не отримано, лише повернуто запит із відміткою Ухрпошти про відсутність нотаріуса за зазначеною адресою. З оглянутої інформації з Єдиного реєстру нотаріусів України( https://em.miniust.gov.ua/pages/default.aspx?) вбачається, що приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович є тимчасово не діючим. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, яка не передбачала стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса на підставі кредитного договору. Для прикладу, аналогічну правову позицію щодо виконавчого напису було висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, суд вказав: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Окрім того, судом враховується у даній справі правова позиція, викладена у постанові Палати Верховного Суду від 02.07.2019р. ук справі за № 916/3006/17, рішення ВС у справі № 758/14854/20. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня-1999 р. № 1172 для одержання виконавчого напису подається засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до розділу 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості; провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 виконавчий напис вчиняється на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису». Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірно встановлених судом доказів підтверджується правомірність вимог позивача, не заперечені відповідачем . Отже, стягнення за спірним виконавчим написом заборгованості в розмірі 23552,91 грн. свідчить про неправомірність вимог стягувача ТзОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", а тому виконавчий напис є незаконним. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 04 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 5444, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 908,00 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача адвокатом Черевко Є.М., який діє на підставі ордеру серія КР № 131493, надано: копію договору про надання правової допомоги від 08.07.2021 р., копію додаткової угоди № 1 від 02.08.2021 р. ,копію акту прийому - передачі наданих послуг від 02.08.2021 р. за яким загальна вартість наданих послуг складає 5000,00 грн. ; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, яка є малозначною справою, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, без участі сторін, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом. Стороною відповідача подано до суду заперечення щодо задоволення вимог позивача в частині понесених витрат у розмірі визначеному позивачем. Крім того, з долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. З врахуванням вищевикладеного, суд зменшує розмір правничої допомоги, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки до 1907,00 грн. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК, понесені позивачем судові витрати на загальну суму 2815,00 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки, які складаються з судового збору за пред`явлення позову - 908,00 грн. та 1907, 00 грн. витрати на правничу допомогу. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 223, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 04 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 5444, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 2815 (дві тисячі вісімсот п`ятнадцять ) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивачка: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ", місцезнаходження:08200, Київська область,м.Ірпінь, вул.М.Стельмаха, буд. 9А, оф.204, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, 6/5.

Третя особа: Старший державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гвоздецька С.С., місцезнаходження: 33028,м.Рівне, вул.Замкова, 22 А.

Повний текст рішення виготовлено -04.01.2022 р.

Суддя О.В.Панас