справа № 2028/218/2012
провадження № 6/631/33/21
У Х В А Л А

про повернення заяви через не усунення недоліків

31 грудня 2021 року селище міського типа Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т.М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа по справі з єдиним унікальним № 2028/218/2012 (провадження № 2/2028/281/2012) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа по справі за 2012 рік за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 листопада 2021 року заявуЛіценко (дошлюбне прізвище Тимченко) Олени Михайлівни про видачу дубліката виконавчого листа було залишено без руху, оскільки заявником, ОСОБА_5 , при подачі заяви до суду, не надано жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, а також не надано доказів того, що зазначений документ відсутній на виконанні у районному відділі Державної виконавчої служби. Крім того, до заяви про видачу дубліката виконавчого документу заявником не додано його копій для направлення стороні по справі (боржнику) та взагалі не зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце перебування або проживання, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. У зв`язку з чим ОСОБА_5 було надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, а також роз`яснено наслідки невиконання ухвали суду.

Ухвала Нововодолазького районного суду Харківської області 12 листопада 2021 року за вихідним номером 2028/218/2012/6473/2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення була направлена на адресу ОСОБА_5 , що зазначена у її заяві, а саме: АДРЕСА_1 , але вищевказана ухвала була повернута на адресу суду 30 грудня 2020 року з відміткою відділення УДППЗ «Укрпошта» - «за закінченням встановленого терміну зберігання», хоча у відповідності до положень частин 1 та 2 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження), місцезнаходження, а також про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти або іншої аналогічної інформації під час провадження справи. У разі відсутності такої заяви судова повістка надсилається їм на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, з матеріалів справи вбачаться, що недоліки, які були підставою для залишення без руху заяви ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа по справі з єдиним унікальним № 2028/218/2012 (провадження № 2/2028/281/2012) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини на даний час досі не усунуті.

За цей час ОСОБА_5 не цікавилася ані ходом розгляду справи за її заявою, ані її результатом.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, окрім процесуальних прав Цивільне процесуальне законодавство України наділило учасників справи й певними процесуальними обов`язками.

Так, відповідно до пунктів 1 та 2 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

При цьому, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (частини 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України).

Зловживання процесуальними правами визначається як дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, яким єсправедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Приписами частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 стаття 185 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Беручи до уваги наведене, суддя дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа, у зв`язку із не усуненням недоліків, зазначених в ухвалі суду від 12 листопада 2021 року.

Вирішуючи питання щодо повернення заяви, суд також виходить з приписів частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якими встановлено, що суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи вищевказану Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 7 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, керуючись статями 4, 13, 175 - 177, 185, 258, 260, 261, 352 - 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_5 про видачу дубліката виконавчого листа по справі з єдиним унікальним № 2028/218/2012 (провадження № 2/2028/281/2012) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини вважати неподаною та повернути її разом з усіма додатками.

Роз`яснити, що повернення вищевказаної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська