ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2356/21
провадження № 6/753/236/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Котвицького В.Л.

при секретарі: Степанишиній Г.А.,

за участі адвоката Мельничука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дарницький РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником, -

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2013 р. у цивільній справі № 2602/4726/12 частково задоволено позов ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 10.12.2013 р. рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2013 р. скасовано та ухвалено нове.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчі листи від 17.03.2014 р.

Між ПАТ «КБ «Експобанк»» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 06.03.2018 р. було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

За умовами вказаного договору відбулося відступлення прав вимоги за договором кредиту від 02.11.2007 р., що був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 та за договором поруки від 02.11.2007 р., що був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 .

На підставі викладеного заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва по справі №2602/4726/12, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», згідно з договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06.03.2018 р.

Представники ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», Дарницького РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в судове засідання не з`явились, про час, дату, місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Мельничук В.В., який заперечив проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Свої заперечення обгрунтовував тим, що за наслідками розгляду заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу виконавчого документа, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.03.2020 р. у задоволенні заяви було відмовлено. На думку представника боржників, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України зазначений факт позбавляє заявника повторно звертатись до суду з тими же вимогами, на тих же підставах і приводах, що і раніше. Також представник зазначає на те, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання становить три роки, який кредитором пропущений. Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не виконала обов`язку щодо переходу до нового кредитора прав та обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 517 ЦК України. Наполягає, що подані заявником документи є неналежними доказами, оскільки вони не оформлені відповідно до порядку, визначеного п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р. «ДСТУ 4163-2003».

Заслухавши представника боржників, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.03.2013 р. частково задоволено позов ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача залишок основного боргу - 15 244,11 доларів США, що за курсом НБУ становить 121 244, 11 грн.; прострочену заборгованість за кредитом - 11 958,96 доларів США, що за курсом НБУ становить 95 550,89 грн., нараховані проценти за квітень 2012 року - 152,71 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 219,77 грн.; прострочену заборгованість по процентам - 7 749,19 доларів США, що за курсом НБУ становить 61 915,25 грн.; прострочену заборгованість за комісією - 5 959,73 грн.; 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту - 382,85 доларів США, що за курсом НБУ становить 3 058,93 грн.; 3 % річних за несвоєчасну оплату комісії - 112,32 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 3 219 грн.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 10.12.2013 р. рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2013 р. скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту.

Позов ПАТ «КБ «Експобанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» залишок кредиту 15 244,11 доларів США, що еквівалентно 121 244,11 грн., проценти за користування кредитом за квітень 2012 року у розмірі 152,71 доларів США, що еквівалентно 1 219,77 грн., прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 11 958,96 доларів США, що еквівалентно 95 550,89 грн. прострочену заборгованість по процентам у розмірі 7 749,19 доларів США, що еквівалентно 61 915,25 грн., прострочену заборгованість за комісією у розмірі 5 959,73 грн., 3 % річних за порушення грошового зобов`язання по поверненню кредиту у розмірі 4 287,06 грн., 3 % річних за порушення грошового зобов`язання по поверненню комісії у розмірі 112,32 грн., 3 % річних за порушення грошового зобов`язання по поверненню процентів у розмірі 3 058,93 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» судовий збір у розмірі по 1 609,50 грн. з кожного.

На виконання вказаного рішення суду 17.03.2014 р. Дарницьким районним судом м.Києва було видано виконавчі листи №2602/4726/12.

Між ПАТ «КБ «Експобанк»» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 06.03.2018 р. було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 51 банку до позичальників та поручителів зазначених в додатку № 1 до договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 51 від 06.03.2018 р. відбулося відступлення права вимоги за договором кредиту №154/АК-2007 від 02.11.2007 р., що був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 та за договором поруки від 02.11.2007 р., що був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 .

Згідно вказаного договору про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права кредитора до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до норми ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); в) факторингу (глава 73 ЦК).

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 р. у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (HORNSBY v. GREECE, N 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, суд вважає за необхідне замінити стягувача ПАТ «КБ «Експобанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Стосовно позиції представника боржників щодо неможливості повторного звернення заявника із заявою про заміну виконавчого провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2019 р. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу виконавчого документа.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.03.2020 р. заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» залишено без задоволення. Підставами такого рішення суду були: ненадання заявником доказів на підтвердження того, що мала місце сплата грошових коштів у розмірі 1 694 100 грн за договором про відступлення прав вимоги, а також відсутність доказів того, що мало місце відступлення прав вимоги про стягнення заборгованості саме за кредитним договором № 154/АК-2007 від 02.11.20007 р., укладеного між ПАТ "КБ "Експобанк" та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК, на який посилається представник боржників, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Отже, умовою для закриття провадження у справі є наявність рішення або ухвали суду про закриття провадження в аналогічній справі, які набрали законної сили. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.03.2020 р. провадження у справі за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не закривалося, а сама заява була залишена без задоволення, що відповідно виключає можливість застосування норми п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК.

Крім того, як було вищезазначено та аргументовано судом, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження.

Як вбачається із заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 15.04.2019 р., її предметом були заміна стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видача виконавчого документа. Отже, заявник ініцював заміну сторони у вже відкритому виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2013 р.

Предметом заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 25.01.2021 р. є заміна стягувача за відсутності відкритого виконавчого провадження. Зазначені факти, а також аналіз мотивації обох заяв дозволяє суду зробити висновок про відмінність їхніх підстав та предмету.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставним твердження представника боржників щодо неможливості розгляду заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 25.01.2021 р. у зв`язку з наявністю судового рішення в аналогічній справі.

Також судом не приймається посилання представника боржників на пропущення новим кредитором трирічного строку для пред`явлення виконавчих документів, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у своїй заяві не ставить питання щодо видачі виконавчих документів, у зв`язку з чим вони не є предметом розгляду у цьому провадженні.

Щодо заперечення представника боржників про невиконання заявником обов`язку щодо переходу до нового кредитора прав та обов`язків, передбачених ч. 2 с. 517 ЦК України слід зазначити наступне.

Ч. 1 ст. 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до ч. 2 цієї статті боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З сукупного аналізу норм ч. 1 та 2 ст. 517 ЦК України слідує, що вона регулює правовідносини лише між двома особами у зобов`язанні - новим кредитором та боржником, надаючи останньому право добровільно не виконувати свої зобов`язання у випадку неподання новим кредитором документів, які засвідчують права, та інформації, яка є важливою для їх здійснення, отримані ним від первісного кредитора.

Суд вважає достатніми докази, надані заявником на підтвердження того, що до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за договором кредиту від 02.11.2007 р., який був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 , та за договором поруки від 02.11.2007 р., який був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 , а тому заперечення представника боржників з цього приводу відхиляє.

Також необгрунтованим, на думку суду, є міркування представника боржників щодо неналежного засвідчення копій доданих до заяви документів, оскільки, як встановлено у судовому засіданні за участі представника боржників, вони засвідчені заявником відповідно до порядку, визначеного п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р. «ДСТУ 4163-2003».

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дарницький РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф. 205) у виконавчому листі № 2-7809/12, що виданий 11.02.2013 року в цивільній справі № 2602/4726/12 (провадження № 2/753/1842/13) за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» ЦПК України ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Л. Котвицький