№ провадження 2/495/149/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/11057/19,

за участю учасників справи:

від позивача - особисто позивач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП,

представника позивача - адвоката Олійник Р.О.,

представника відповідача - адвоката Гафійчук С.Д.

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, просить суд стягнути з відповідача на його користь 137 881, 99 грн - вартість робіт, необхідних для відновлення автомобіля, судові витрати, в тому числі на правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.11.2019 року об 19.40 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Toyota camry д/з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Михайлівській в м. Білгород-Дністровський Одеської області виїхав на нерегульоване перехрестя з вулиці Незалежності в м. Білгород-Дністровський Одеської області, та всупереч ПДР, не надав переваги в русі по головній дорозі автомобілю Mitsubishi Outlander д/з НОМЕР_2 , скоївши з ним зіткнення.

Відповідно до постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2019 року у справі № 495/10300/19 відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП та притягнуто до адмін. відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

В результаті скоєної відповідачем ДТП він отримав ушкодження лівої руки, зазнав фізичних і моральних страждань та суттєвої матеріальної шкоди.

Так, вказує, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Outlander д/з НОМЕР_2 у відповідності до висновку /звіту/ спеціаліста, виконаного на замовлення ПАТ «СК АСКО - Донбас Північний» становила 234 435 грн.

В свою чергу, 20.12.2019 року ПАТ «СК АСКО - Донбас Північний» виплатило йому на картковий рахунок страхове відшкодування в сумі 96 553,07 грн., оскільки страхова сума обмежена 100 000 грн. та розміром франшизи.

Таким чином, вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану його автомобілю в сумі, яка складає різницю між визначеним розміром вартості виконання робіт, необхідних для його відновлення та виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 234 435 - 96 553,07=137 881,99 грн.

Крім того позивач вказує, що внаслідок пережитої ДТП йому завдано моральної шкоди, яка полягає втраті його спокою, депресіях, тривалих душевних переживаннях та нервових зривах від пережитого.

В момент ДТП, він, як безпосередній учасник, пережив фізичний біль,що згодом виявилось у травму основної фаланги лівої кістки, з больовими синдромами, головними болями, порушеннями сну, підняття артеріального тиску, що супроводжують його і надалі.

З огляду на перенесені внаслідок ДТП травми він змушений був звертатись до лікувального закладу, перебуває на відновлювальному лікуванні.

Внаслідок ДТП були порушені його звичайні уклади та зв`язки, він перестав здійснювати поїздки на своєму автомобілі,що викликало певні незручності для нього і для сім`ї.

Розмір моральної шкоди він оцінює у 50 000 грн.

Тому, враховуючи усе вищевикладене він і звернувся до суду за захистом своїх прав.

28 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого її розгляду.

09 жовтня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на їх безпідставність, а також на те, що під час ДТП та складання відповідних документів про адміністративне правопорушення позивач відмовився від будь-яких претензій до відповідача, спричинена шкода була відшкодована позивачу страховою компанією, підстав для задоволення позовних вимог не має.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно 17.11.2019 р. об 19.40 год. ОСОБА_2 , знаходячись по вул. Михайлівській при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Незалежності в м. Білгород-Дністровський Одеської області керував автомобілем Toyota camry д/з НОМЕР_1 , не надав переваги в русі автомобілю Mitsubishi Outlander д/з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, однак транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказане вище підтверджується постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2019 року у справі № 495/10300/19. /л.с.17/

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено вище за текстом рішення внаслідок ДТП , що мала місце 17.11.2019 року транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Оскільки у позивача були відсутні докази визначеного розміру заподіяного йому матеріального збитку, судом, задля повного та всебічного розгляду витребувано з ПАТ «СК АСКО-Донбас Північний» відповідний Висновок /звіт/.

Так, згідно Звіту № 2686-12-19 про оцінку колісного транспортного засобу, автомобіля Mitsubishi Outlander д/з НОМЕР_2 , складеного 07.12.2019 року, вартість матеріального збитку, визначена з використанням витратного підходу, спричиненого власнику автомобіля Mitsubishi Outlander д/з НОМЕР_2 - ОСОБА_1 складає 212 968,07 грн. /л.с. 51-56/

У відповідності до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» по рахунку ОСОБА_1 , йому 20.12.2019 року з ПрАТ СК АСКО ДП було перераховано безготівкове зарахування у відповідності до страхового акту 2019/19 НО. /л.с.29/.

У листі ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» за № 330 від 26.02.2020 року, зауважено, що при визначенні розміру страхового відшкодування, сплаченого на користь ОСОБА_1 , ПрАТ «СК АСКО-Донбас Північний» керувалося приписами ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за умовами якої якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. /л.с.5/.

Суд також не погоджується зі ствердженнями відповідача, що страховою компанією позивачу повністю відшкодовано спричинену шкоду, оскільки вказані ствердження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та доказів вказаного відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів,тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов`язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Між тим, суд враховує положення статті 1194 ЦК України, згідно якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи встановлену в судовому порядку вину заподіювача шкоди ОСОБА_2 , досліджений причинно-наслідковий зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками, наявність механічних пошкоджень автомобіля Mitsubishi Outlander д/з НОМЕР_2 , внаслідок вчиненої 17.11.2019 року з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що реальні матеріальні збитки, що встановлені Звітом №2686-12-19, складеного 07.12.2019 року мають бути відшкодовані відповідачем в розмірі різниці виплаченого страхового відшкодування та матеріального збитку, а саме наступним чином: 212 968,07 грн - 96 553,07 грн=116 415 грн, а отже позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Стосовно посилань відповідача про відмову будь-яких претензій до нього позивача, який в процесі складання адміністративних матеріалів заявляв про таке, не підтверджено жодними належними, достовірними та об`єктивними доказами, а з витребуваної на запит суду справи про адміністративне правопорушення, складеної відносно ОСОБА_2 за ст 124 ч.1 КУпАП не вбачається підтверджень вищенаведеним доводам відповідача.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пояснили лише те, що дійсно сталося ДТП, свідок ОСОБА_7 вказав на те, що оглядали машину позивача, готові були зробити її ремонт, порахували вартість запчастин, далі рішення повинний був прийняти ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_2 був готовий вирішувати мирним шляхом питання, він йому запропонував вирішити питання через страхову компанію, свідок ОСОБА_5 вказав, що чув спілкування людей після ДТП між собою, не яких скандалів він не чув, однак вказані пояснення свідків суд не може прийняти, як підтвердження того, що позивач не мав будь - яких претензій до відповідача або як підтвердження відшкодування шкоди відповідачем шкоди позивачу у повному обсязі.

У відповідності до ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Положення коментованої статті є загальною нормою, що регулює відносини по відшкодуванню шкоди, яка завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі.

Зокрема, в ч. 1 коментованої статті містяться загальні підстави відшкодування шкоди, завданої здоров`ю фізичної особи внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я.

Насамперед, чинне законодавство передбачає відповідальність за завдання шкоди здоров`ю фізичної особи каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Поняттям «каліцтво», в свою чергу, охоплюються дві основні категорії: травма та професійне ушкодження здоров`я.

Травма характеризується раптовим та, як правило, одноразовим зовнішнім впливом на організм, внаслідок чого йому завдається фізичне ушкодження, наприклад, удар, результатом якого є перелом кісток.

Специфіка шкоди, яка завдана здоров`ю, полягає також і в тому, що вона не може бути відшкодована в натурі та оцінена в грошовому еквіваленті. І тому об`єктом відшкодування буде не зазначена шкода, а лише майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди.

Між тим, позивач вказану шкоду відносить певним чином до моральної шкоди, вказуючи при цьому про наслідки ДТП у вигляді травми, погіршення загального стану здоров`я, піднятті артеріального тиску, а також на аспекті перенесення психоемоційного стресу, втраті можливостей вести звичайний спосіб життя, зокрема відвозити доньку на репетиції до зразкового театру танцю «Дністер», які проходять чотири рази на тиждень.

Наслідки отриманої травми вже тривалий час, після ДТП супроводжуються больовими синдромами, головними болями, порушенням сну, що спричиняє фізичних страждання та викликає почуття пригніченості.

Позивач оцінює розмір пережитої ним моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової ) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У сенсі розуміння ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, так як ОСОБА_1 безсумнівно пережив моральні страждання, психічне хвилювання як під час ДТП, так і внаслідок ушкодження його майна та здоров`я.

З врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , визначивши йому розмір у сумі - 10 000 гривень.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Між тим, жодних з перелічених документів, що підтвердили б дійсність понесення позивачем витрат на правову допомогу матеріали справи не містять, а приєднаний ордер серії ОД № 367677 свідчить лише про право адвоката представляти інтереси ОСОБА_1 .

Між тим, на будь-який розмір відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу ним у прохальній частині позову також не вказувалось.

Так само матеріали справи не містять доказів понесення позивачем і судових витрат, адже він є особою, звільненою від сплати судового збору за законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не обґрунтовано заявлену вимогу про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу, та судових витрат.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 116415 грн, моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви, частковою обґрунтованістю його позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1723,68 грн пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.11.2019 року у розмірі різниці нанесеного йому матеріального збитку та виплаченого страхового відшкодування у загальній сумі 116415 грн. /сто шістнадцять тисяч чотириста п`ятнадцять гривен/

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1723, 68 грн на користь держави

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 15 березня 2021 року.

СУДДЯ: