Справа № 743/1643/20
Провадження № 2-о/743/4/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Яхно Ю.Л., при секретарі Довбенко О.М.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Любецької селищної ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити:

- факт родинних відносин, а саме, що за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлася рідною сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- факт прийняття за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини після смерті її сестри, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що заявниця є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері, ОСОБА_3 та прийняла спадщину після неї, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса. До складу спадщини після смерті останньої входить, у тому числі, спадщина, яку вона за життя успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її сестри, ОСОБА_2 , але не встигла оформити, та яка складається із права на земельну частку (пай), будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .Проте, звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно, заявниці було роз`яснено про необхідність встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , так як вона не може надати свідоцтва про народження останніх, а також свідоцтво про шлюб ОСОБА_3 . Крім того, ОСОБА_2 на день смерті проживала одна, спадкова справа щодо її майна у нотаріуса не заведена, а тому ОСОБА_3 не може вважатися такою, що фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . Враховуючи наведене, встановлення вищезазначених фактів потрібні заявниці для реалізації її права на спадкування, що не можливо здійснити в позасудовому порядку, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 померли.

Заявниця та її представник адвокат Куліш Ю.А. у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити їх.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявниці адвоката Куліша Ю.А., допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку.

За змістом положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (ст. 293, 315 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України (п. 7 постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»), суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.06.1964 вбачається, що матір`ю заявниці є ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06.11.2006, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2018, виданого державним нотаріусом у спадковій справі № 20/2009 на ім`я заявниці, вбачається, що спадкоємицею першої черги за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є заявниця.

Заявниця є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

За змістом ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ч. 1 ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.03.2003, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Коробки Ріпкинського району Чернігівської області.

З витягів зі Спадкового реєстру № 62348918, 62348946 від 05.11.2020, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася, заповіт останньою за життя не складався.

Сертифікатом серії ЧН № 0128617 від 25.03.1997 підтверджується, що ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Придніпров`є», розміром 4, 25 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

На день смерті ОСОБА_2 цивільні правовідносини щодо спадкування регулювалися положеннями Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Згідно із ст. 524, 525, 530 ЦК УРСР, чинного на день смерті спадкодавниці ОСОБА_2 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

З листа Державного архіву Чернігівської області № П-2467 від 11.10.2019 вбачається, що книги реєстрації актових записів про шлюб по селу Коробки Любецького району Чернігівської області за 1932-1940 роки на зберігання до архіву не надходили і про їх місцезнаходження архів відомостей не має, тому архів не має можливості надати відомості про шлюб ОСОБА_6 , 1912 р.н.

Також, з листів Державного архіву Чернігівської області № П-2465, П-2466 від 11.11.2019 вбачається, що метричні книги по с. Коробки Чернігівської губернії за 1912 та 1915 роки на зберігання до архіву не надходили й про їх місцезнаходження архів відомостей не має, тому архів не може видати довідки про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

У свою чергу, суд дійшов висновку, що факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , являлася рідною сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

З довідки Малинівського старостинського округу Любецької селищної ради від № 334 від 16.11.2020 вбачається, що будинок АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги № 1 за 2001-2005 роки, належав на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Малинівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області № 350 від 10.08.2017, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті останньої та протягом шести місяців після її смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав.

Водночас, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що ОСОБА_3 після смерті її рідної сестри ОСОБА_2 користувалася належним їй житловим будинком у АДРЕСА_1 , доглядала за ним та земельною ділянкою для обслуговування будинку, а також обробляла город, який знаходиться біля нього.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_3 за життя, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном свої сестри, ОСОБА_2 , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останньої.

Враховуючи те, що від встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 залежить виникнення, зміна або припинення спадкових прав заявниці, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258, 259, 265, 268, 315-319 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), заінтересована особа: Територіальна громада в особі Любецької селищної ради (вул. Добринінська, буд. 60, смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області, ) про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , являлася рідною сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт прийняття за життя ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини після смерті її сестри, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне рішення суду складено 11 березня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.Л. Яхно