Справа №664/2953/20
01 березня 2021 року м.Олешки
Цюрупинський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - Сіденка С.І.,
за участю секретаря - Скорик Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олешки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 17.12.2020 було відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надіслав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та за допомогою оголошення на веб-порталі судової влади України про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки позивач не заперечувала проти вирішення справи саме таким чином.
Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що сторони знаходились у фактичних шлюбних відносинах, від яких народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якого відповідач ОСОБА_2 вказаний батьком (а.с. 6).
Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 08.12.2009 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.10.2009 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується відповідною довідкою про склад сім`ї (а.с. 8).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, законним представником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

З медичної документації вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.04.2017 року як дитина (дитина-інвалід) потребує домашнього догляду (а.с. 10).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 року позивач ОСОБА_1 отримувала доходи: 1 квартал 2020 року в розмірі 10093,80 грн, 2 квартал в розмірі 11093,80 грн, 3 квартал - 10549,які є доходами від соціальних виплат. Також ОСОБА_1 отримала дохід за 1 квартал 2020 року в розмірі 3906,79 грн у виді аліментів. Інших доходів позивачка не має.

Із наданого суду Акту приймання-передачі наданих послуг виконавцем ТОВ «Центр професійної стоматології-Естет» від 27.10.2020 року вбачається, що позивач, як замовник, прийняла послуги на загальну вартість 12130,00 грн (а.с.13).

Крім того, пацієнту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Медичним центром ТОВ «Центр професійної стоматології-Естет» було складено План лікування від 30.10.2020 року на загальну вартість послуг 45 500, 00 грн (а.с.14).

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу понесених додаткових витрат на лікування дитини.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Вирішуючи вимогу про стягнення додаткових витрат, суд керується нормою ч. 1 ст. 185 СК України, яка встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

У окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину.

Як вказано у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 749/106/17, положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними, так і позитивними фактами.

За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У даній справі, звертаючись до суду з позовом, позивач просила стягнути з відповідача фактично понесені нею додаткові витрати у сумі 12130, 00 грн. та додаткові витрати на лікування дитини в майбутньому у сумі 45500, 00 грн.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані та передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд доходить висновк, що лікування дитини у стоматолога є особливими обставинами, зумовленими його хворобою, тому витрати на таке лікування відносяться до додаткових витрат, в яких зобов`язаний брати участь відповідач як батько дитини.

Суд вважає підтвердженими витрати на загальну суму 12130,00 грн відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг виконавцем ТОВ «Центр професійної стоматології-Естет» від 27.10.2020 року.

Крім того, відповідно до Плану лікування від 30.10.2020 року, складеного Медичним центром ТОВ «Центр професійної стоматології-Естет» передбачувані додаткові витрати на лікування пацієнта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в майбутньому становлять 45500, 00 грн, що у свою чергу є переконливим доказом, що такі витрати є необхідними і будуть понесені в майбутньому.

У той час як відповідач жодних заперечень проти позову, а також доказів його непрацездатності чи неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, а тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина.

Сімейний Кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме хворобою дитини, законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, однак, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Оскільки, позивачка не працює у зв`язку із постійним доглядом за дитиною, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 року отримує доходи виключно від соціальних виплат, за винятком 1 кварталу 2020 року, де були наявні доходи у вигляді аліментів у розмірі 3906,79 грн, інших доходів не має, суд вважає за необідне стягнути суму фактично понесених нею додаткових витрат на дитину у сумі 12130, 00 грн в повному обсязі.

Також, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо участі в утриманні дитини, з позивача слід стягнути половину суми додаткових витрат на лікування дитини у майбутньому відповідно до Плану лікування від 30.10.2020 року, складеного Медичним центром ТОВ «Центр професійної стоматології-Естет», що становить 22750, 00 грн, а отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст. 7, 141, 185 СК України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з його лікуванням у сумі 12130, 00 грн (дванадцять тисяч сто тридцять гривень 00 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , передбачувані додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 22750, 00 грн (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.)

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави 840 грн 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Цюрупинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 10.03.2021 року.

Суддя С.І. Сіденко