Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/1419/21
"08" грудня 2021 р. смт. Якимівка
Якимівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Куценко О.О., секретаря судового засідання Павленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на житло за набувальною давністю,
Позивач звернулася в суд з позовом в якому вказала, що починаючи з 22 червня 2011 року вона фактично проживає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день вона продовжує проживати у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримає його, постійно робить поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає та фактично працює в селі. Звернувшись до КП «Архітектурно інвентаризаційного бюро» Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області стосовно визначення власника будинку, позивач отримала відповідь, що у вказаному будинку немає власника і жодних довідок вони не можуть надати, оскільки не мають інвентаризаційної справи на будинок за вказаною адресою. В зв`язку з викладеним, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 є комунальною власністю Якимівської селищної ради, розташований на території Новоданилівського старостинського округу, запис господарського об`єкту №902-0016-2, господарська книга №5. Рішенням Новоданилівської селищної ради №37 від 22 червня 2011 року, дане комунальне майно, було надано позивачу, для постійного проживання, як сім`ї, яка перебувала у складних життєвих обставинах. Починаючи з 22 червня 2011 року позивач ОСОБА_1 фактично проживає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день вона продовжує проживати у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримає його.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
З пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).
Відповідно пункту 11 зазначеної вище Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 14.05.2019 року у справі № 910/172717, правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а самі наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужім майном; відкритість володіння; безперервність володіння сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Дослідженими судом доказами підтверджено, що позивач, починаючи з 22 червня і до теперішнього часу, проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , добросовісно та відкрито володіє вказаним будинком.
Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів та продовжує понад 10 років відкрито і безперервно володіти житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , і доказів на спростування даних обставин в судовому засіданні не надано, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 258, 259, 263-265, 354 ,280-283, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на житло за набувальною давністю - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві відповідача, яка може бути подана до Якимівського районного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: