ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
14 грудня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: М`ячикової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
У травні 2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . в належній їй квартирі зареєстрована, однак не проживає з квітня 2020 року її онука ОСОБА_2 .. Позивач зазначає, що всі витрати, пов`язані з утриманням та обслуговуванням квартири, сплатою комунальних платежів і податків покладені на неї.
Оскільки, реєстрація відповідача в її квартирі порушує її право вільно володіти та розпоряджатися своїм майном, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.
01 грудня 2021 року на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області у даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджено Договором купівлі-продажу квартири від 25 червня 2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 червня 2014 року.
Як вбачається із Будинкової книги громадян, що мешкають по АДРЕСА_2 , за вказаною адресою з 10 серпня 2016 року зареєстрована гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Між тим, як вбачається із Довідки КП Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» № 07-4800 від 25 травня 2021 року та Акту про фактичне місце проживання від 07 червня 2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 однак з 04 квітня 2020 року за місцем своєї реєстрації не проживає, її особисті речі в квартирі відсутні.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_2 на користування житлом зі сторони позивача порушено не було, відповідач відсутня в спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратила право користування нею, у зв`язку з чим вимога позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - підлягає задоволенню.
Позовна вимога щодо примусового зняття з реєстраційного обліку в кв. АДРЕСА_1 , не може бути задоволена, оскільки зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а тому дана вимога позивача є передчасною, враховуючи це, в частині позовних вимог щодо примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає за необхідне відмовити.
Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп..
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, керуючись ст. ст. 10, 81, 141, 258-259, 265, 268, 270, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Позов - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп..
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, визначених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Осаулова Н.А.

Рішення виготовлено 14.12.2021 р.