КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/1760/20 головуючий у суді І інстанції: Гончарук В.П.
провадження №22-ц/824/6150/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

11 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Сушко Л.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги адвоката Селівончика Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року відмовлено узадоволенні клопотання представника відповідача про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, адвокат Селівончик Андрій Ігорович, який діє в інтересах ОСОБА_1 02 березня 2021 року подав апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, не може бути прийнята апеляційним судом, і підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Статтею 353 ЦПК України встановлено перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена окремо від такого рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15ц та Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2019 року у справі № 610/2972/17.

Так, адвокатом Селівончик Андрієм Ігоровичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, апеляційна скарга адвоката Селівончика Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, не може бути прийнята апеляційним судом, і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись статтею 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Селівончика Андрія Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 лютого 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко