Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/5133/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заочне

13 грудня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.
при секретарі Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и в:
13.08.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВЕЛЛФІН», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.08.2021 року, йому - ОСОБА_1 , при отриманні послуг у ЦНАП міста Черкаси, зокрема, реєстрації місця проживання, стало відомо те, що його внесено до Єдиного реєстру боржників, так як 26.07.2021 року Придніпровським відділом державної виконавчої служби місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 66258320 на підставі виконавчого напису №50017 від 24.05.2021 року, виданого Приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФ1Н» суми заборгованості за договором позики в розмірі 68 050 грн., а також 800 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, а всього 68 850 грн.

Вказує, що згідно зазначеного вище виконавчого напису звернено стягнення з нього, який є боржником за кредитним договором №424613 від 04 квітня 2018 року, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН», яке є стягувачем за цим кредитним договором.

Разом з тим, зазначає, що строк платежу за кредитним договором настав 04 квітня 2018 року. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 04 квітня 2018 року по 01 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 68 050.00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2 500.00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 65 550,00 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріуса на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто сплати в розмірі 800.00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 68 850.00 грн.

Крім того, зауважує, що йому нічого не відомо, як про відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФ1Н», так і про існування будь-яких кредитних договорів та зобов`язань перед даною фінансовою установою.

Продовжуючи обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що у квітні місяці 2018 року він користувався послугами деяких банківських та фінансових установ, але на даний час не пам`ятає яких, але вважає, що всі свої зобов`язання він виконав у повному обсязі. Протягом останніх трьох років він не отримував ніяких претензій фінансового характеру.

Разом з тим, зазначає, що увесь період проходження служби він перебував у місті Києві і був зареєстрований за військовими частинами № 3030 та № 2260, а 22.06.2021 року його знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , військова частина, у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання в АДРЕСА_2 .

Також вказує, що з 12.08.2021 року від зареєстрований в АДРЕСА_2 . Разом з тим, за адресою місця його реєстрації у 2018 році, а саме, АДРЕСА_3 , до грудня 2020 року проживали його батьки, які ніяких претензій фінансового характеру від банків, кредитних спілок та інших фінансових установ не отримували. Квартира за вказаною адресою продана власником - батьком позивача, у грудні 2020 року.

Тож вважає, що фінансові зобов`язання та сума заборгованості визначені у виконавчому написі № 50017 від 24.05.2021 року, виданому Приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною - є надуманими.

Крім того, акцентує увагу, що відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Проте, незважаючи на цю норму закону, фінансовими установами, які видають швидкі кредити та банківськими установами, продовжується нарахування військовослужбовцям відсотків, в деяких випадках нарахування штрафів за користування кредитом. Зазначені вимоги висуваються кредиторами після звільнення мобілізованих громадян, але які є військовозобов`язаними.

Також вказує, що відповідно до Указу Президента від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженого у встановленому порядку Верховною Радою, в Україні оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з настанням собливого періоду, який, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», припиняється тільки згідно рішення Президента про демобілізацію із внесенням такого указу на затвердження Верховною Радою України. Додав, що на цей час відповідних рішень про демобілізацію з березня 2014 року Президентом України не приймалося. Тож, зауважує, що в Україні з 17 березня 2014 року настав і по даний час діє особливий період відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Тому нараховування штрафних санкцій, пені або процентів за користування кредитом військовослужбовцям, резервістам та військовозобов`язаним з 17 березня 2014 року по даний час є протиправним.

Між тим, зауважує, що резервісти та військовозобов`язані, призвані під час мобілізації, навіть після звільнення зі служби, зберігають за собою право не сплачувати штрафні санкції, пеню або проценти за користування кредитом, оскільки в законі визначено терміни, а саме, з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, який відповідно ще триває. При цьому, дата отримання кредиту може бути до настання особливого періоду.

Таким чином, позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом МЮУ від 22.02.2012 року та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Таким чином, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №50017, вчинений 24.05.2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» суми заборгованості за договором позики в розмірі 68050,00грн., а також 800,00грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, всього 68850,00грн. Також просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір в сумі 908,00грн. за подачу даного позову, а також 454,00грн. за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 16.08.2021р. відкрито, прийнято до провадження справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.37). Залучено до участі у цивільній справі № 711/5133/21 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київського округу Грисюк Олену Василівну, а також Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Ухвалою суду від 16.08.2021р. у справі №711/5133/21 (провадження №2-з/711/94/21) з метою забезпечення позову ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задоволено частково. Вирішено: з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - зупинити стягнення (у межах виконавчого провадження № 66258320, що перебуває у провадженні Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на підставі виконавчого напису № 50017 від 24.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором № 424613 від 04.04.2018 року, - до набрання судовим рішенням законної сили. В іншій частині відмовлено.

На виконання вказаної ухвали від 16.08.2021р., виконавче провадження №66258320 зупинене, що підтверджується постановою про зупинення виконавчих дій від 13.09.2021р. (а.с.87-88).

Ухвалою суду від 28.09.2021р. закрито підготовче провадження у даній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні. Крім того, вирішено застосувати до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135грн. 00коп. і стягнуто з приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни на користь Державної судової адміністрації України штраф у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135грн. 00коп. за невиконання ухвали суду щодо надання суду матеріалів вчинення виконавчого напису.

Крім того, повторно зобов`язано приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. надати до суду належним чином оформлені копії всіх документів, на підставі яких нею, як приватним нотаріусом, 24.05.2021р. вчинено виконавчий напис №50017 (а.с.93-94).

Відповідачем відзив на позов не подано. Приватним нотаріусом Грисюк О.В. та Придніпровським відділом ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ), пояснення по суті позову не подані. Приватним нотаріусом Грисюк О.В. не надані матеріали нотаріальної справи.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Журба В.В. в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими, у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи. 13.12.2021 року судом отримано заяву представника позивача адвоката Журби В.В., зі змісту якої вбачається його прохання розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішеня за результатами розгляду справи.
В судове засідання відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» не з`явився, будучи неодноразово повідомленим у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не інформував. Відзив на позов не подав.
Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не інформував. Письмові пояснення по суті позову не надав.
Представник Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) за дорученням в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи без участі учасника справи, отримане судом 28.09.2021р., в якому просить розгляд справи проводити без його участі за наявними у справі документами (а.с.85).
Суд, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, відзив подано не було і відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомлено.

Врахувавши думку представника позивача та позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:
24.05.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис за №50017 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №424613 від 04.04.2018р., укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН», заборгованості за вказаним кредитним договором, так як строк платежу за вказаним кредитним договором настав, проте боржником допущено прострочення платежів.
Разом з тим, зі змісту спірного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04.04.2018р. по 01.03.2020р., сума заборгованості становить 68050,00грн. та складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2500,00грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 65550,00грн.. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача в розмірі 800,00грн., які підлягають стягненню з боржника. Тож, загальна заборгованість боржника становить 68850,00грн.
07.06.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про примусове виконання рішення, а саме, спірного виконавчого напису, про який йшлося вище.
26.07.2021р. старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) Шаповалом О.А. відкрито виконавче провадження у ВП №66258320, що підтверджується відповідною постановою від 26.07.2021р.
Варто зазначити, що Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не надано документів неодноразово запитуваних судом, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис. Відповідно, суд розглядає справу за наявними доказами, враховуючи норми ч.10 ст. 84 ЦПК України.
Як вбачається із інформації з АСВП від 06.08.2021р. на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) дійсно перебуває на виконанні ВП №66258320, боржником по якому є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за виконавчим документом, виданим приватним нотаріусом Грисюк О.В., категорія стягнення - стягнення коштів (а.с.22).
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зняття з реєстрації місця проживання №64124645 від 22.06.2021р., виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА (а.с.20). Разом з тим, позивача постановлено на реєстраційний облік за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №11929339 від 12.08.2021р., виданою Управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради (а.с.21).
Відповідно до відомостей з Війського квитка, належного позивачу, серії АВ за №687720 встановлено, що з 06.07.2018р. по 05.07.2021р. він перебував на військовій службі за контрактом у військовій частині № НОМЕР_1 та №2260 (а.с.17-18).
У матеріалах справи також наявний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, а саме: судовий збір в сумі 908,00грн. при подачі позову, 454,00грн. судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову. Крім того, вказано, що він очікує понести витрати по сплаті судового збору в разі необхідності оскарження судового рішення в апеляційному (908,00грн.) та касаційному порядку (908,00грн.) (а.с.28).
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відсутні докази того, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» мало право звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо боржника ОСОБА_1 , про наявність заборгованості, яка б виникла на підставі грошових зобов`язань. Крім того, відсутні будь-які переконливі докази направлення та отримання ОСОБА_1 вимоги від ТОВ «ВЕЛЛФІН» про необхідність сплати боргу, чи вимоги про усунення порушень за будь-яким зобов`язанням, що виникло за договором.
Слід зазначити, що сам по собі факт подання стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.п.3.5 п.3 гл. 16 розд ІІ Порядку).
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.18 Цивільного Кодексу нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, що чинна на час виниклих правовідносин вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 закону «Про нотаріат», в редакції, чинній на час виниклих правовідносин).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Із огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі (по основному тілку кредиту, нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами), чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постанові 29.03.2019р. за наслідками розгляду цивільної справи №137/1666/16-ц, постанові 02.07.2019р. у справі №916/3006/17 та постанові Верховного Суду у справі №369/6415/17 від 26.02.2020 з подібних правовідносин.
За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами позивача, що викладені у позові. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ТОВ «ВЕЛЛФІН» жодними належними, допустимими та переконливими доказами не спростовано доводи позивача, як і не надано відзив на позов та документи, які б підтверджували його право звернення до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису відносно ОСОБА_1 , документи, які б підтверджували наявність боргових зобов`язань останнього, безспірність розміру заборгованості та підтвердження направлення і отримання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень. Тобто, відповідач не скористався своїм правом на подання доказів на спростування позиції позивача. Крім того, у зв`язку з неможливістю судом отримати необхідні докази, незважаючи на їх витребування у приватного нотаріуса Грисюк О.В. та невиконання приватним нотаріусом ухвали суду від 16.08.2021р. та від 28.09.2021р., суд зважаючи на вимоги ч.10 ст. 84 ЦПК України, здійснює розгляд справи за наявними у справі доказами і вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , щодо визнання виконавчого напису №50017 від 24.05.2021р. таким, що не підлягає виконанню - підлягають до задоволення.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що відповідачем під час розгляду справи не доведено законності вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів з ОСОБА_1 на його користь. Тож, у контексті наведеного, суд вважає, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір, відповідно до квитанції №ПН4834397 від 12.08.2021 в сумі 908,00 грн. за подання позовної заяви (а.с.10), а також 454,00грн. за подачу заяви про забезпечення позову відповідно до квитанції № ПН4834411 від 12.08.2021, а тому такі судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
Ухвалою суду від 16.08.2021р. зметою забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - зупинено стягнення (у межах виконавчого провадження № 66258320, що перебуває у провадженні Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на підставі виконавчого напису № 50017 від 24.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором № 424613 від 04.04.2018 року, - до набрання судовим рішенням законної сили (а.с.34-35).
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.
Частинами 1, 4 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.08.2021, підлягають скасуванню, оскільки необхідність у таких заходах забезпечення позову на теперішній час відпала, враховуючи, що судом повністю задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підляггає виконанню. Таке рішення суду не порушує права та інтереси учасників справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 158, 259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в :
Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №50017 від 24.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд.48, 03061) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати - судовий збір в розмірі 1362грн. 00коп.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.08.2021 року (справа №711/5133/21, провадження №2-з/711/94/21).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має п раво на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складений 23.12.2021р.

Головуючий: С. М. Позарецька