Дата документу 12.03.2021 Справа № 337/3380/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №337/3380/20 Головуючий у 1-й інстанції: Сидорова М.В. Провадження №22-ц/807/933/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

12 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Форвард» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання недійсними пунктів кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання недійсними пунктів кредитного договору. (а.с. 1-48).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 , задоволено.

Визнано недійсними положення оферти та паспорту споживчого кредиту №200154938 від 05 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Форвард» щодо щомісячної комісії у розмірі 797,96 грн за обслуговування кредитної заборгованості, яка становить 3,99% від загальної суми кредиту, та щодо щомісячної плати за послуги «SMS-сервіс» у розмірі 35,00 грн на день його видачі.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Банк Форвард» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору №200154938 від 05 липня 2018 року ОСОБА_1 платежів за щомісячною комісією та послугою «SMS-сервіс», зарахувавши сплачені нею суми цих платежів у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором по тілу кредиту та процентах за кредитним договором №200154938 від 05 липня 2018 року.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення судового збору 840,80 грн. (а.с. 122-125).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Банк Форвард» подало апеляційну скаргу, яка містила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. (а.с. 129-149).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22 січня 2021 року задоволено клопотання Акціонерного товариства «Банк Форвард» та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2020 року, водночас у зв`язку з тим, що за звернення з апеляційною скаргою апелянтом судовий збір було сплачено не в повному обсязі, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» було залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення копії ухвали для доплати судового збору в розмірі 61,20 грн та надання оригіналу квитанції про сплату судового збору до Запорізького апеляційного суду. (а.с. 153-155).

Вказану ухвалу було направлено на адресу апелянта Акціонерного товариства «Банк Форвард», зазначену при подачі апеляційної скарги, а саме: вул. Саксаганського, 105, м. Київ, 01032. (а.с. 156).

Згідно поштового повідомлення про вручення за трек-номером: 502, що міститься в матеріалах справи, уповноважений представник Акціонерного товариства «Банк Форвард», Зубрицька, отримала ухвалу 01 лютого 2021 року особисто, що підтверджено її підписом на поштовому повідомленні. (а.с. 77).

Проте, у визначений судом термін та до теперішнього часу скаржником не виконано вимоги зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 22 січня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленої статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з іншої.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі "МПП "Голуб" проти України" зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя.

Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, в діях Акціонерного товариства «Банк Форвард» вбачається ухилення від виконання вимог суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2020 року, необхідно визнати неподаною та повернути на підставі ч.ч.1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч.3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання недійсними пунктів кредитного договору, - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду апеляційної інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.С. Подліянова