Справа № 930/1796/20
Провадження №2/930/97/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24.02.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 08 листопада 2018 року передчасно у віці лише 66 років в м. Немирові помирає батько сторін ОСОБА_3 , який був зареєстрований та постійно проживав по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом покійний не залишив після своєї смерті заповіту являються: позивач його син ОСОБА_1 , відповідачка його дочка - ОСОБА_2 , а також мати позивача дружина покійного ОСОБА_4 .

Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельних паїв та частки у житловому будинку, який розміщений за вказаною вище адресою.

У встановлений законом шестимісячний термін сторони звернулись із відповідними письмовими заявами до нотаріуса про те, що мають бажання отримати у власність свою частку у спадщині покійного батька. Мати позивача - ОСОБА_4 відмовилась від своїх спадкових прав, які вона має право на законом після смерті чоловіка, на користь позивача, про що свідчить її письмова заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи Немирівської державної нотаріальної контори.

Державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 червня 2019 року, відповідно до яких було поділено спадкові права між позивачем та відповідачкою у частках 2/3 та 1/3 відповідно. Дані Свідоцтва стосуються земельних ділянок (паїв), на які мав право покійний батько на час його смерті.

Щодо видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, розміщений по АДРЕСА_1 , нотаріусом було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 серпня 2019 року. Підставою відмови у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом являється те, що відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 від 10 жовтня 1988 року, виданого Брацлавською селищною радою, власником даного житлового будинку являється колгоспний двір, головою якого був покійний батько. А смерть членів колгоспного двору унеможливлює виділення частки кожного у вказаній спільній частковій власності.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Брацлавської селищної ради № 174 від 24.04.2019 року, станом на 15 квітня 1991 року у склад колгоспного двору даного житлового будинку входили: покійний батько - ОСОБА_3 , мати позивача - ОСОБА_4 , позивач - ОСОБА_1 , та бабуся позивача по лінії матері ОСОБА_5 , яка померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої є ОСОБА_4 .

Таким чином, ј частка житлового будинку, розміщеного по АДРЕСА_1 , на день смерті належала покійному батькові ОСОБА_3 . Дана частка повинна бути розділена між спадкоємцями, які прийняли спадщину, тобто між мною та відповідачкою, у співвідношенні 2/3 та 1/3 відповідно.

Загальна частка у житловому будинку, яка повинна бути присуджена судовим рішенням, становить: ј - особиста частка позивача як члена колгоспного двору + ј частка особиста частка матері позивача ОСОБА_4 як члена колгоспного двору, яка відмовилась від неї на його користь, + ј частка - частка бабусі позивача як члена колгоспного двору, яку успадкувала ОСОБА_4 і яка відмовилась від неї на його користь, + 2/3 від ј частки - особиста частка покійного батька сторін ОСОБА_3 як члена колгоспного двору = ј + ј + ј + 1/12 + 1/12 = 11/12 частин всього житлового будинку.

Інакше як судовим рішенням визначити частку у спадщині покійного батька, враховуючи особливості успадкування майна колгоспного двору, немає можливості.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву, в якій вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення та розглянути справу без його участі.

В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань чи пояснень до суду не надала.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,про що виконкомом Брацлавської селищної ради Немирівського району Вінницької області було складено актовий запис №119, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.11.2018.

Батьками позивача ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується його свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 від 08.12.1992.

Відповідно до довідки №174 від 24.04.2019, виданої виконкомом Брацлавської селищної ради Немирівського району, житловий будинок по АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспних дворів, склад якого станом на 15.04.1991 наступний: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №786/02-31 від 15.08.2019, винесеної державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки від належної частки померлому ОСОБА_3 у зв`язку з неможливістю виділити частки в житловому будинку, який є власністю колгоспного двору у зв`язку зі смертю членів колгоспного двору.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на жилий будинок, будинок АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 27.06.2019, спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його донька - ОСОБА_2 , яка має право на 1/3 частку спадщини, та його син ОСОБА_1 , який має право на 2/3 частки спадщини. ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки земельної ділянки, площею 2,2188 га, та 2/3 частки земельної ділянки, площею 2,5593 га, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину від 27.06.2019, що містяться в спадкові справі №39/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

В матеріалах спадкової справи №39/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 містить також письмова заява ОСОБА_4 від 23.04.2019 про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 на користь сина померлого ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах спадкової справи також є рішення народного суду Тульчинського району Вінницької області від 08.10.1975 року, яким було визнано, що ОСОБА_3 , 1952 року народження, є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ткож міститься заява ОСОБА_2 від 05.03.2019 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

А відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження вході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 - 1270, 1273-1274 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Немирові Вінницької області, на 11/12 частин житлового будинку «А», загальною площею 97.0 кв.м., житловою площею 64.8 кв. м., веранда «а», прибудова «а1», навіс «а2», господарська будівля «Б», погріб «Бпід», сарай «б», баня «В», сарай «в», гараж «Г», сарай «Д», туалет «Т», криниця «К», огорожа «1-3», розміщених по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом,не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко