Справа № 149/2485/20
Провадження №2/149/55/21
Номер рядка звіту 57
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.03.2021 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Павлюк О. О.,

за участі секретаря Поліщук Г. О.

законного представника позивача ОСОБА_1 , малолітнього позивача ОСОБА_2 ,

її представника - адвоката Матюхи В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі та гідності

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про захист честі та гідності. Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 трагічно загинув ОСОБА_4 , виконуючи обов`язок по захисту Батьківщини у зоні проведення ООС (АТО). ОСОБА_4 був похований на сільському цвинтарі в с. Педоси Хмільницького району Вінницької області. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 , який займався встановленням надгробної плити на місці поховання сина, замовив зображення імені « ОСОБА_4 ». Так, після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 сторонам було залишено прізвище « ОСОБА_4 ». Вважаючи, що зображення на надгробному пам`ятнику інформації прізвища « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 » є протиправним і таким, що не відповідає дійсності, порочать честь, гідність померлого ОСОБА_4 , просили суд визнати вказану інформацію такою та зобов`язати ОСОБА_3 спростувати її шляхом зображення на надгробній плиті імені померлого « ОСОБА_4 ».

Ухвалою суду від 20.11.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження. В підготовчому судовому засіданні 05.01.2021 року відповідач ОСОБА_3 позов не визнав. 18.01.2021 року до суду від нього надійшли письмові пояснення, в яких відповідач зазначив, що встановленням пам`ятника після смерті його сина ОСОБА_4 займалася бабуся покійного ОСОБА_8 , встановлення пам`ятника було рішенням усієї родини, оскільки ОСОБА_4 народився і виріс під прізвищем « ОСОБА_4 », а прізвище « ОСОБА_4 » взяв після одруження зі ОСОБА_1 . Встановлення пам`ятника на могилі сина сім`я ОСОБА_4 зробила за власним бажанням і за власні кошти.

У підготовчому судовому засіданні 18.01.2021 року законний представник позивача, її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Судом за клопотанням позивача витребувано інформацію щодо поховання ОСОБА_4 на кладовищі с. Педоси (а.с. 75), задоволено клопотання про виклик і допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Ухвалою від 18.01.2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні законний представник позивача, її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що після смерті ОСОБА_4 на надгробному пам`ятнику на місці його поховання було розміщено прізвище померлого « ОСОБА_4 », що не відповідає дійсності. Усі в селі, де жив ОСОБА_4 , знали його саме під цим прізвищем. Законний представник позивача та її представник на виклику і допиту свідка ОСОБА_10 не наполягали.

Суд, заслухавши законного представника позивача, її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41), батьком записаний ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_11 .

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.05.2019 року, що набрало законної сили 20.06.2019 року, розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , прізвище ОСОБА_4 після розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_4 » (а.с. 22).

ОСОБА_4 записаний батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17), який також є його єдиним його спадкоємцем (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Мар`їнка Донецької області ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув, виконуючи обов`язок по захисту Батьківщини (а.с. 20-21). ОСОБА_4 похований 27.09.2019 року на кладовищі в с. Педоси Хмільницького району Вінницької області (а.с. 75).

На надгробній плиті на місці поховання, зокрема, розміщено напис « ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с. 19).

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. Якщо поширено недостовірну інформацію про особу, яка померла, з відповідним позовом вправі звернутися члени її сім`ї, близькі родичі та інші заінтересовані особи, навівши у заяві такі обставини: характер свого зв`язку з особою, щодо якої поширено недостовірну інформацію; у який спосіб це порушило особисті немайнові права особи, яка звертається до суду (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи). Таким чином,захист порушеного права шляхом спростування недостовірної інформації може бути застосовано, якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує особисті немайнові права позивача.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності.

Судом встановлено, та в ході судового розгляду сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , при народженні мав прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 41).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б)поширена інформація стосується певної фізичної особи - позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів,гасел, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи.

За приписами ЦПК України (ст.ст. 76-81) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідачами у справі про захист гідності,честі чи ділової репутації є фізична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. В ході розгляду справи позивачем не доведено, а судом не встановлено, що інформація, яку просять спростувати, була поширена ОСОБА_3 . Так само не встановлено, що автором такої інформації є відповідач. Клопотань про залучення до участі у справі інших осіб законним представником позивача, її представником не заявлялось.

Крім того, позивачем не доведено, що розміщена на надгробному пам`ятнику інформація щодо прізвища « ОСОБА_4 » порушує особисті немайнові права позивача, зокрема завдає шкоди його особистим немайновим благам або перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 235, 259, 263-265, 273, 293, 294, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 15.03.2021 року

Суддя Павлюк О. О.