Провадження № 2-п/761/13/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Буцан Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення позики,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення позики. Зазначає, що відровдач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки з 13.05.2015 р. зареєстрований та постійно проживає в м. Аліканте (Королівство Іспанія). Крім того, судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 кошти поза межами строку позовної давності. Також суд не взяв до уваги ту обставину, що договір укладений між сторонами не є договором позики і не свідчить про те, що між сторонами виникло боргове зобов`язання. За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач дізнався про існування заочного рішення з моменту ознайомлення його представника з матеріалами справи 08.09.2020 р. представник ОСОБА_1 просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати рішення суду від 19.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення позики та призначити розгляд справи за правилами загального судового провадження із викликом сторін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви, просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2 зазначив, що підстави для перегляду заочного рішення суду відсутні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, 19.08.2016 року було ухвалено заочне рішення, яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення позики.

За приписами ЦПК України, в редакції що діяла на момент ухвалення рішення, відповідач мав можливість подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

За положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі, як це визначено ч.ч.3,4 ст. 3 ЦПК України.

Представник заявника вказує, що фактично про існування заочного рішення ОСОБА_1 дізнався після ознайомлення його представника з матеріалами справи 08.09.2020 р.

Заява про перегляд заочного рішення направлено в адресу суду засобами поштового зв`язку 25.09.2020 р.

Разом з тим, як вбачається з наданих представником заявника матеріалів, договір № 67 про надання правничої допомоги між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо надання правової допомоги у справі № 761/16707/16-ц та у виконавчих провадженнях відкритих з приводу примусового виконання ухвалених у справі № 761/16707/16-ц було укладено 02.07.2020 р.

Таким чином, суд не може вважати доведеною ту обставину, що про ухвалення Шевченківським районним судом м. Києва заочного рішення у справі № 761/16707/16-ц ОСОБА_1 дізнався 08.09.2010 р. від представника, договір з яким про надання правничої допомоги у даній справі було укладено вже 02.07.2020 р.

Європейський суд з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X).

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, пункт 41, від 3 квітня 2008 року).

Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справі ««Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27 жовтня 1993 року, пункт 33, Series A № 274). Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17-20, від 6 лютого 2001 року).

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, як це визначено ч. 3 ст. 3 ЦПК України.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, відповідно до ст. 127 ЦПК України.

За встановлених обставин, беручи до уваги, що представником заявника не доведено існування причин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення , а тому приходить до висновку, що причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення не можна визнати поважними і підстави для поновлення пропущеного строку відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст.

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення позики залишити без задоволення.

Заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення позики залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 01.03.2021 року.

Суддя: