ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/989/21 Справа № 185/6463/19 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою у сумі 51144,01 грн., судовий збір. Позов мотивував тим, що 30.05.2011 року з відповідачем було укладено кредитний договір. Він отримав кредит у сумі 37000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Погашення кредиту повинно здійснюватися за умовами договору. Відповідач порушив умови договору. Кредит та плата за користування кредитом не сплачені. Сума заборгованості становить: кредит - 37633,60 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 10598,79 грн., штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 2411,62 грн. (процентна складова) (а.с.2-5).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 30.05.2011 року у розмірі 37633,60 грн., що становить тіло вказаного кредиту. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк судові витрати у розмірі 1921 гривня 00 копійок (а.с.122-125).

Не погодившись із рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, просило скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, в іншій частині залишити без змін (а.с.135-140).

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу АТ КБ ПриватБанк, в якому, посилаючись на обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ КБ ПриватБанк.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 30.05.2011 року(а.с.9).

На підставі вказаної анкети-заяви ОСОБА_1 отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом 3200 гривень. Протягом користування карткою відповідач неодноразово збільшував кредитний ліміт. 14.05.2018 року кредитний ліміт було збільшено до 37000 гривень. Відповідач активно використовував кредитні кошти періодично поповнюючи рахунок.

За наданим банком розрахунком станом на 16.05.2019 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором склала 51144,01 грн., з якої кредит - 37633,60 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 10598,79 грн., штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 2411,62 грн. (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що укладений між сторонами кредитний договір від 30.05.2011 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, що є підставою для стягнення основної заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в розмірі 37633,60 грн. Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та штрафами, суд виходив із безпідставності позовних вимог.

Рішення суду оскаржується в частині незадоволених позовних вимог, а тому в іншій частині, колегією суддів не переглядається.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента.

Колегія суддів наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

З матеріалів справи, а саме, з анкети-заяви, заповненої 30.05.2011 ОСОБА_1 (а.с.9), вбачається, що у вказаній заяві відсутні будь-які дані стосовно визначення розміру процентів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, відповідачем не були спростовані докази наявні в матеріалах справи, не свідчить про обґрунтованість поданого позову та як наслідок, наявність підстав для його задоволення.

За таких обставин, підстав для стягнення процентів у розмірі, визначеному банком, колегія суддів не вбачає, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачем не доведено заявлених вимог в цій частині.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апеляційної скарги на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, оскільки надані банком Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами при отриманні кредиту, так як в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що саме з цими Умовами та Тарифами банку позичальник був ознайомлений, підписуючи анкету від 30.05.2011, вказана позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи наявна конкретна редакція Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, до якої приєднався відповідач, жодним чином не підтверджена.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог має бути залишено без змін.

При вирішенні справи, суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2020 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: