Справа № 643/3694/21
Провадження № 2/643/3084/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

10.03.2021

10 березня 2021 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» про стягнення сум понесених збитків,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» на його користь збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 8 130 гривень. В обґрунтування пред`явленого позову посилався, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2020 року, ухваленим у справі за його позовом до ТОВ «СКБ Укрелектромаш» було задоволено його позовні вимоги, з відповідача на його користь стягнуто заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 40 634,07 гривень, середнього заробітку за затримку проведення розрахунку за період з 05.12.2019 по день проведення розрахунку у розмірі 96 911,67 гривень. З вказаним рішенням не погодився ТОВ «СКБ Укрелектромаш» та оскаржив його в апеляційному порядку. Постановою Харківського апеляційного суду від 27.01.2021, прийнятій за наслідками перегляду наведеного вище рішення Московського районного суду м. Харкова апеляційну скаргу було частково задоволено. Зазначив, що з метою складення відзиву на апеляційну скаргу він звертався до спеціалістів ТОВ «Харківський центр правової допомоги населенню», послуги яких ним були оплачені у розмірі 8 130,00 гривень, що, на його думку, є понесеними ним збитками з вини ТОВ «СКБ Укрелектромаш», тому звернувся до суду з даним позовом про стягнення з ТОВ «СКБ Укрелектромаш» витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 8 130,00 гривень, які вважає збитками.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2020 року, ухваленим у справі № 643/9992/20 за його позовом до ТОВ «СКБ Укрелектромаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі і середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку було задоволено його позовні вимоги, з відповідача на його користь стягнуто заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 40 634,07 гривень, середнього заробітку за затримку проведення розрахунку за період з 05.12.2019 по день проведення розрахунку у розмірі 96 911,67 гривень. За наслідками перегляду вказаного рішення суду в апеляційному порядку постановою Харківського апеляційного суду від 27.01.2021 апеляційну скаргу було частково задоволено, рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2020 року змінено, позов ОСОБА_1 задоволено частково, зменшено розмір стягнення з ТОВ «СКБ Укрелектромаш» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час зитримки розрахунку при звільненні до 40 634,07 гривень, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вважає, що внаслідок понесених ним витрат на складення відзиву на апеляційну скаргу по вказаній вище справі, йому завдано збитків, тому звернувся до суду з даним позовом про стягнення з ТОВ «СКБ Укрелектромаш» витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 8 130,00 гривень, які вважає збитками.

Відповідно до статей 1, 2 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, як це передбачено вимогами статті 19 ЦПК України.

Згідно зі статтею 20 ЦПК України не допускається об`єднання в од не провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 186, пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а якщо зазначені обставини встановлені після відкриття провадження у справі закриває провадження.

З позовної заяви, поданої ОСОБА_1 убачається, що позивач фактично просить не відшкодувати шкоду (матеріальні витрати), а стягнути судові витрати, понесені ним при розгляді Харківським апеляційним судом справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі і середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку (справа № 643/9992/20, провадження № 22-ц/818/1573/21, що підтверджується доданим до позовної заяви договором М-236, укладеним 19.12.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Харківський центр правової допомоги населенню».

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 246 ЦПК України.

У випадку, передбаченому частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом зазначених норм за своєю правовою природою судові витрати можуть бути відшкодовані виключно у спосіб, передбачений процесуальним законодавством і лише в тому процесі, в якому розглядалась справа.

Судові витрати в цивільній справі, зокрема ті, що пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи, витрати сторін та їх їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, за відрив від звичайних занять є процесуальними витратами, які стягуються у порядку, визначеному ЦПК України.

Зазначені судові витрати сторін не є шкодою чи збитками у розумінні статей 22 та 1166 ЦК України, не входять до складу ціни позову та не можуть стягуватися як матеріальні збитки, оскільки є витратами, що пов`язані з розглядом справи в суді, і випливають із процесуальних відносин, а не з матеріально правових.

Отже, судові витрати не є тотожними заподіяній шкоді чи матеріальним збиткам та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому процесуальним законом порядку.

Законодавством не передбачено можливості стягнення судових витрат у цивільній справі у порядку цивільного судочинства, як і немає правових підстав для ототожнення цих витрат і шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства.

Зазначені виводи суду узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду про те, що процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками (шкодою), що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц за провадженням № 14-400 цс 18, пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц за провадженням № 14-447цс19, пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 489/5045/18 за провадженням № 14-191 цс 19).

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» про стягнення сум понесених збитків у порядку цивільного судочинства, а тому вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

Зазначена обставина не перешкоджає позивачу в порядку статей 133, 141, 246, 270 ЦПК України, звернутись до Харківського апеляційного суду у цивільній справі № 643/9992/20, провадження № 22-ц/818/1573/21 із заявою про розподіл судових витрат, винесення додаткового рішення, тощо.

Разом з тим, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу наступне.

Постановою Харківського апеляційного суду (справа № 643/9992/20, провадження № 22-ц/818/1573/21) від 27 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось. Враховуючи викладене, відшкодування зазначених позивачем судових витрат можливе лише в зазначеній цивільній справі, за наявності законних підстав.

Виходячи з наведеного, керуючись, п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКБ Укрелектромаш» про стягнення сум понесених збитків.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення до суду, який розглядав справу щодо можливості відшкодування судових витрат в порядку передбаченому статтями ЦПК України, за наявності законних підстав.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні, касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя: Я.Ю. Семенова