Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тальнівська районна державна нотаріальна контора, орган опіки та піклування Тальнівської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування заявлених вимог вказала, що з 1993 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були співзасновниками діючого по даний час фермерського господарства « Дружба». В період проживання однією сім`єю в них народилось двоє дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя ОСОБА_6 склав заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_3 , якому заповів дві земельні ділянки, інших заповітів не було. Заявником було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, та нотаріусом було роз`яснено про неможливість видачі у подальшому свідоцтва про право на спадщину, оскільки не встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Таким чином, підтвердження факту проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_1 однією сім`єю та ведення спільного господарства без реєстрації шлюбу, заявнику необхідно для оформлення своїх спадкових прав.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але на адресу суду надала заяву в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити з підстав викладених в заяві.

Заінтересовані особи представник Тальнівської районної державної нотаріальної контори, представник органу опіки та піклування Тальнівської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, на адресу суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, щодо заявлених вимог не заперечували.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Тальнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії НОМЕР_1 від 05.11.2020 року, актовий запис № 251.

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 мають двох спільних дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тальнівської райдержадміністрації Черкаської області, серії НОМЕР_2 від 02.03.1994 року, актовий запис № 31 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, серії НОМЕР_3 від 28.12.2005 року, актовий запис № 169.

Також у ОСОБА_6 є дві повнолітні дочки від першого шлюбу, який розірваний, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.03.1994 року, серії НОМЕР_4 , - ОСОБА_4 , 1979 р.н. та ОСОБА_7 , 1981 р.н.

Факт спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 підтверджується довідкою виданою головою вуличного комітету Лабзою С.Ф.. від 20.02.2021 року за підписами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , копією будинкової книги, відміткою в паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 від 05.06.2001 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_15 .

Заявою-згодою ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , про передачу в заставу рухомого майна від 10.08.2016 року, вони підтвердили що разом проживають однією сім`єю, але не перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Верховного суду від 08.06.2016 року по справі № 6-2253цс15: «Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період саме з 1993 року по 04.11.2021 року - дати смерті ОСОБА_6 не знайшов свого підтвердження, оскільки ОСОБА_6 перебував в іншому зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 05.03.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 05.03.1994 року, серії НОМЕР_4 .

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 163/754/17 «Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлено судом лише з 01 січня 2004 року (після набрання чинності СК України), оскільки КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім`єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, вирішувалися згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про власність».

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: 1від 06 квітня 2020 року в справі № 641/7033/18; від 24 січня 2020 року в справі № 546/912/16-ц ; від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17.

Відтак на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перебували у фактичних шлюбних відносинах та встановлює даний факт з 01.01.2004 року (після набрання чинності Сімейним кодексом України), оскільки діячий до 01.01.2004 року Кодекс про шлюб та сім`ю передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст. 263-268, ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 01.01.2004 року по 04.11.2020 року.

В іншій частині заяви - відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.12.2021 року.

Суддя: О. А. Смоляр