Справа № 522/4217/21
Провадження № 2-з/522/116/21
УХВАЛА

15.03.2021 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

судді Косіциної В.В.

при секретарі Пашковському В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Фоміна А.І. про вжиття заходів забезпечення позову (в порядку ст. 151 ЦПК України), -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2021 року позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову (в порядку ст. 151 ЦПК України) шляхом накладання арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру (загальна площа 32.2 кв.м, житлова площа 16.6 кв.м, опис: в цілому складається з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із забороною його відчуження та проведення інших дій, спрямованих на реконструкцію, добудову, перебудову, поділ.

В обґрунтування заяви зазначає, що 29.01.2021 року відбулося залиття квартири за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 (заявник) та причиною залиття квартири є протікання електронагрівача (бойлера) в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначив, що згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 29.01.2021 року (додано до позову), ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , .

Крім того заявник стверджує, що ОСОБА_2 також є власнником Ѕ квкопією артири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довіреності від 05.05.2017 року.

В обґрунтування заявленого клопотання заявник також посилалася на ту обставину, що їй не відомо про інше майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте відомо про наявность на сайті оголошень (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) оголошення щодо продажу цього нерухомого майна, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 намагатимуться відчужити на користь третіх осіб (продати, подарувати, обміняти) належне їм нерухоме майно, а тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно з забороною його відчуження є співмірним із майновими вимогами, які будуть заявлені у позовній заяві.

З тексту заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи та додані документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та мають бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З огляду на вищевикладене суд приходить до наступних висновків.

Заявник обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення тим, що у зв`язку з спричиненням їй матеріальної шкоди, через залиття її квартири та небажанням винуватців відшкодовувати завдану ними шкоду, у заявника немає іншої можливості як забезпечити позов шляхом накладення арешту на відоме заявнику майно, яке перебуває у власності завдавачів шкоди.

При цьому до самого клопотання надані докази того, що дійсно Ѕ частина квартири, про арешт якої просить заявник, належить ОСОБА_3 . Щодо прав ОСОБА_2 на Ѕ частини, то копія довіреності 2017 року не є належним доказом наявності у ОСОБА_2 права власності.

В своїй заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову зазначила, що ціна її майбутнього позову становить 89739 грн. Тобто суд має накласти арешт на квартиру задля забезпечення в подальшому можливості стягнення на користь заявника 89739 грн., при цьому щодо власника Ѕ частини квартири у суду інформація відсутня.

Забезпечення позову у вигляді арешту квартири передбачено нормами чинного законодавства, проте позивачем не надано жодних доказів того що арешт квартири є співмірним з ціною її майбутнього позову 89739 грн. Заявником також не надано доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають доходів або іншого менш цінного майна, за рахунок якого можливе відшкодування збитків.

Щодо можливого ускладнення виконання в подальшому рішення суду, на яке посилається позивач в якості аргументу щодо необхідності вжити заходи забезпечення.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 23.12.2020 N 756/2609/20 (провадження N 61-11479св20) викладено правову позицію згідно з якою:

"Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу".

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Посилання заявника на існування реальної можливості для відповідача відчужити майно третім особам, що в подальшому суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду, не може бути прийнята до уваги судом, у зв`язку з тим, що квартира не є предметом спору та наявність чи відсутність у можливого відповідача у власності квартири ніяким чином не вплине на суть спору, оскільки мова йде про відшкодування завданої шкоди шляхом стягнення грошових коштів. Крім того суд суду не надано доказів того , що Ѕ квартири належить ОСОБА_2 .

Також, у суду не має підстав вважати майновий стан ОСОБА_3 та ОСОБА_2 таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків ОСОБА_1 , у разі задоволення майбутніх позовних вимог..

За таких обставин, суд доходить висновку про неспівмірність заявленого виду забезпечення позову до пред`явлення позову та необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Фоміну А.І. у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову (в порядку ст. 151 ЦПК України)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Косіцина В.В.