Справа № 355/98/21
Провадження № 2/355/412/21
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

17 березня 2021 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Коваленка К.В.

за участю секретаря судового засідання Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про стягнення з відповідача середнього заробітку з моменту закінчення повноважень та дадбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про стягнення з відповідача середнього заробітку з моменту закінчення повноважень та дадбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи.

Позивач ОСОБА_1 на підготовчий розгляд справи не з`явилася. Про дату час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Причини своєї неявки до суду не повідомляла.

В підготовчому судовому засіданні від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим варто вказати, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням) врегульовано як Законом України «Про державну службу», так і спеціальними законами, які були та/або є чинними на час виникнення відповідних спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно з абз. 1 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими законами України.

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 333/298/16-ц.

Як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму ВАСУ № 8 від 20.05.2013 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», суди повинні мати на увазі, що позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, у тому числі в разі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновлення на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 20 КАС України, справа предметно підсудна окружному адміністративному суду.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивачка була секретарем Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області та перебувала на публічній службі у розумінні п.17 ч.1 ст. 4 КАС України, суд приходить до висновку, про те, що клопотання представника відповідача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 20 КАС України, ст.ст. 19, 255-256, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області селищного голови Вареніченка Олександра Павловича про закриття провадження задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про стягнення з відповідача середнього заробітку з моменту закінчення повноважень та дадбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Роз`яснити, що, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Баришівський районний суд Київської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Баришівського районного суду К. В. Коваленко