Справа № 562/220/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2021 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі судового засідання Кондратюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Здовбицької об`єднаної територіальної громади Здолбунвіського районну про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Здовбицької об`єднаної територіальної громади Здолбунвіського районну про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . 11 грудня 2003 року померлим було складено заповіт, посвідчений Здовбицькою сільською радою Здолбунівського районну Рівненської області за № 418 , згідно якого все своє майно на момент смерті заповідає позивачу. Після смерті ОСОБА_2 спадщину ніхто не приймав . При зверненні до приватного нотаріуса Чайковської А.О. для оформлення спадщини, йому було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку, тому змушений звертатися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не з`явився надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просить їх задовольнити , розгляд справи провести без його участі .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечень не надавав, розгляд справи просить провести без їх участі.

Суд, дослідивши докази, що є у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно Згідно заповіту, посвідченого Здовбицькою сільською радою Здолбунівського районну Рівненської області за № 418, покійний все своє майно заповів ОСОБА_1 . Позивач пропустив строк звернення до суду у зв`язку з тим , що вважав , що діти спадкодавця автоматично успадковують після своїх батьків належне їм майно.

Відповідно до положень статей1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивачка пропустила строк звернення до суду у зв`язку з тим , що вважала , що діти спадкодавця автоматично успадковують після своїх батьків належне їм майно.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач через свою необізнаність законодавства не міг своєчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 слід визнати поважними.

За таких обставин суд приходить до висновку , що позов ОСОБА_1 до Здовбицької об`єднаної територіальної громади Здолбунвіського районну про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги позов ОСОБА_1 до Здовбицької об`єднаної територіальної громади Здолбунвіського районну про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя