Справа № 296/9443/17
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2021 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря Туровської К.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків, -

встановив:

ОСОБА_4 22.01.2021 звернулася до суду із заявою, в якій просила відстрочити виконання рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29.10.2019. В обґрунтування заяви зазначила, що її сім`я знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а чоловік має мінливий дохід. Також посилалася на карантинні обмеження, пов`язані з розповсюдженням інфекції Covid 19, тому просила відстрочити виконання рішення до стабілізації ситуації з пандемією.

Позивач, ОСОБА_2 , 16.02.2021 подала заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду, в якій зазначила, що предметом спору є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:029:0020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме рішенням суду відповідача зобов`язано перенести огорожу, що розділяє їхні земельні ділянки, на початкову межу. Вважає, що карантинні обмеження та скрутний фінансовий стан відповідача не є обставинами, які утруднюють виконання рішення суду. До того ж, її права порушуються відповідачем з 2017 року і до цього часу, відповідач усвідомлювала і усвідомлює усі можливі наслідки, оскільки між власниками будинків було підписано Угоду про встановлення порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою, тому відповідач, підписуючи вказану Угоду, визнала межі земельної ділянки. Враховуючи викладене, просила повністю відмовити у задоволенні заяви.

Від відповідача на адресу суду 22.02.2021 надійшла відповідь на заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду, в якій вона уточнила, що «… в зв`язку з карантинними обмеженнями багато людей втратили роботу..», її сім`я перебуває у важкому фінансовому становищі. Вказала що паркан, який зараз знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , має довжину 3 метри. Для того, щоб його поставити на земельній ділянці, зазначеній в рішенні суду, необхідно спорудити паркан довжиною 23 метри, а наразі коштів для його спорудження родина відповідача не має. Також зазначила, що ОСОБА_2 та її чоловік тримають собак породи алабай, які голосно гавкають та лякають її дитину. З відповіді заявниці: « ОСОБА_5 їх неналежним чином годують, б`ють, знущаються, собаки без намордників та без вольєрів». З цих підстав вважає, що паркан між ділянками є необхідним, тому права боржника також мають враховуватися.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити.

Позивач (стягувач) та її представник заперечили проти задоволення заяви та просили повністю відмовити в її задоволенні.

Суд заслухав пояснення дослідив учасників судового розгляду, дослідив заяву та додані до неї додатки, матеріали справи та приходить до висновку,

що в задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на наступне.

Встановлено, що заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 28.10.2018 позов ОСОБА_2 задоволено, усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_2 земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку ОСОБА_2 та перенести огорожу на початкову межу, що розділяє їх земельні ділянки згідно угоди від 02.06.2015. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 10 879,62 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 25.11.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29.10.2018 в частині вимог про відшкодування збитків та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у позові. В решті рішення залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відповідно до чч. 3,4 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Під час розгляду заяви ОСОБА_4 ) не доведено належними доказами перебування її родини у вкрай тяжкому матеріальному становищі або хвороби членів сім`ї, не надано будь-яких інших допустимих доказів, які б свідчили про винятковість випадку і давали підстави задовольнити її заяву, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви. Відмовляючи в задоволенні заяви суд також враховує, що спір виник з вини відповідача (заявника ОСОБА_4 ), яка своїми діями з встановлення спірного паркану створила перешкоди позивачеві у користуванні земельною ділянкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.435 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський

Повний текст ухвали виготовлено 25.02.2021.