Номер провадження 2/754/2188/21
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Сенюти В.О.

за участю секретаря: Василенко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку.

Подану позовну заяву обґрунтовує тим, що позивач, влаштувавшись на роботу у 2010 році, остання отримала кредитну банківську картку з лімітом. Оформити окремо банківську картку без оформлення кредитної картки неможливо, така послуга була нав`язана. Для їх оформлення позивачем було написано заяву, будь-яких кредитних договорів підписано не було. 21.06.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.04.2010 року у розмірі 44815,10 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва у задоволенні позову було відмовлено, рішення набрало законної сили.03.08.2020 року позивач влаштувавшись працювати до ТОВ «Промкабель Електрика» отримала картку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати. Починаючи з 14.08.2020 року банк проводить неправомірне автоматичне списання грошових коштів. За період з 14.08.2020 року відповідачем було списано 7831,13 грн. Звернення до відповідача та органів поліції були безрезультатними. У зв`язку із чим, позивач просить визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача на користь позивача списані кошти у сумі 7831,13 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

04.02.2021 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути із відповідача безпідставно списані кошти у розмірі 13864,73 грн.

Позивач подала на адресу Деснянського районного суду м. Києва заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Деснянського районного суду м. Києва подано відзив, відповідно до якого - просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач отримала картку в АТ КБ «ПриватБанк» для отримання заробітної плати № НОМЕР_1 .

З виписок по картці № НОМЕР_1 вбачається, що мало місце автоматичне списання грошей на погашення простроченої заборгованості у період з 14.08.2020 року по 29.01.2021 року, загальна сума, яка списана відповідачем складає 13864,73 грн.

Позивач, в свою чергу звернулася із письмовою завою до АТ КБ «ПриватБанк» про надання пояснень щодо списання коштів 14.08.2020 року, 16.08.2020 року, 18.08.2020 року.

01.09.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» на звернення позивача повідомив, що Банк не порушує умов діючого законодавства України тим, що списує заробітну плату клієнта для погашення заборгованості перед Банком.

26.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського УП в м. Києві із зверненням.

14.09.2020 року Святошинським УП в м. Києві було надано письмову довідку про проведення перевірки по зверненню ОСОБА_1 . В ході проведення перевірки вжитими заходами установити інформацію, яка має інтерес по даній події не надалося можливим, було рекомендовано звернутися до служби безпеки банківської установи або вирішувати дане питання в судовому порядку.

Разом з тим, позивачем долучено до матеріалів справи рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року, відповідно до якого АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки позовна заява подана поза межами трирічного терміну звернення до суду з позовом. Вказане рішення суду набрало законної сили 07.02.2019 року.

Крім того, станом на 28.01.2021 року інформація щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у Єдиному реєстрі боржників відсутня.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

У частині першій статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до вимог ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Примусове списання кошів з рахунків клієнтів банку здійснюється у відповідності до вимог ст.1071 ЦК України, ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Глави 5 Інструкції про безготівкові розрахунки «Примусове списання коштів на підставі виконавчих документів, що видані судами», затвердженої Постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 року.

Пункти 5.9 та 5.10 Інструкції передбачають, що банк платника приймає до виконання платіжну вимогу стягувача незалежно від наявності достатнього залишку коштів на рахунку платника. У разі недостатності коштів на рахунку платника банк виконує платіжну вимогу в межах залишку коштів згідно з главою 2 Інструкції. Часткову оплату платіжної вимоги банк оформляє меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер і дату платіжної вимоги, що її частково сплачено, суму, яка залишилась до сплати, та повторяє текст, що наведений у реквізиті «Призначення платежу» цієї платіжної вимоги. Для підтвердження часткової оплати відповідний працівник банку на першому примірнику платіжної вимоги окреслює реквізит «Сума» та зазначає на зворотному боці дату, суму, часткового платежу, засвідчуючи це своїм підписом. Перший платіжної вимоги, на підставі якого здійснено часткову оплату, залишається на зберіганні в банку платника.

Згідно п. 5.11. Банк не пізніше ніж наступного робочого дня повідомляє платника про надходження платіжної вимоги на примусове списання коштів з його рахунку, якщо умова про таке повідомлення передбачена договором банківського рахунку цього платника (у порядку, передбаченому договором).

В судовому засіданні не доведено, що позивач вчиняв розрядження щодо списання/перерахунку коштів, та вчиняв будь-які інші дії, що могли б призвести до списання грошових коштів з його рахунків.

Положенням ст.1073 ЦК України встановлено, що у випадку несвоєчасного зарахування коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити відсотки та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 223 від 30.04.2010 року банку разі здійснення не дозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до ч. 3 ст. 1092 ЦК України якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Отже, положення Цивільного Кодексу передбачає прямий обов`язок банку в разі виявлення незаконного списання коштів повернути їх на рахунок клієнта.

У відповідності до ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів.

У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Згідно з Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

Так, згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п. 8 та п. 9 Розділу VI Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів»: «Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції (п. 8).»

Згідно п.9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 року №705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання.

Аналіз наведених вище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів.

Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу.

Згідно з п. 39.2.3 ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути незаконно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У рішеннях Верховного суду від 23.01.2018 року у справі № 202/10128/14-ц (ЄДРСРУ № 71807586), 01.02.2018 року у справі № 758/7327/14-ц (ЄДРСРУ № 72044195) та від 12.02. 2018 року у справі № 592/2386/16-ц (ЄДРСРУ № 72199299) досліджувалися питання щодо стягнення з банківської установи на користь споживача (позивача) безпідставно списаних коштів з карткового рахунку.

У вказаних рішеннях Верховний суд вказував на те, що задовольняючи позов споживача суд має враховувати положення статей 1068, 1071, 1072, 1073 ЦК України, статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пункту 9 розділу ІV Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, та діяти на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені.

Під час розгляду справи судом встановлено, що дії Відповідача, АТ КБ «ПриватБанк», щодо списання в період з 14 черпня 2020 року по 29 січеня 2021 року з рахунку позивача, суперечать вищенаведеним нормативно-правовим актам, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 614, 1213, 1066, 1068, 1071, 1073, 1092 ЦК України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з карткового рахунку - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані кошти з карткового рахунку в розмірі 13864,73 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь держави судові витрати по справі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ, вул.. Грушевського, буд. 1 Д.

Суддя: В.О.Сенюта