Справа № 605/117/21
про залишення без руху
"12" березня 2021 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді Горуц Р.О.
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Дана позовна заява не відповідає вимогам п.8, ч.3 ст.175, ч.4,5 ст.177, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Так, в порушення вимог п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України в заяві зазначено, що оригінали документів, копії яких долучені до позовної заяви будуть представлені в судовому засіданні особисто позивачем, однак не зрозуміло, як у позивача можуть бути оригінали судових рішень, копії яких додано до позовної заяви.
Також, хоча в додатках до позовної заяви, зазначено, що до неї додаються копії фіскальних чеків на придбання медикаментів, частина вказаних копій документів, виконана таким чином, що читаються лише частково.
Частиною 4 ст.177 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до абз.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а тому, відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн.), тобто в сумі 908 грн., і документ про його сплату додати до позовної заяви.
В силу ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях Голдер проти Великої Британії від 21 лютого 1975 року, Де Жуффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.
Враховуючи вищезазначене, вважаю за необхідне позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
З урахуванням наведеного вище, залишення позовної заяви без руху, жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, після усунення недоліків позовної заяви.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. О. Горуц