Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/922/20

09 березня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача, адвоката - Капака В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.07.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №10. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона на даний час працює в ДП «Надвірнянський лісгосп» на посаді бухгалтера і отримує заробітну плату в розмірі біля 7000 грн. в місяць, інших доходів у неї не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини останнім часом не надає, а кошти, які він заробляє повністю витрачає на власні потреби. Зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей на утриманні у нього не має, неофіційно постійно працює на будівельних роботах в Бельгії, таким чином отримує нерегулярний та мінливий дохід, аліментів нікому не платить, інших стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, а тому на її думку взмозі сплачувати аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина.

Просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

23.07.2020 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив, в якому позов ОСОБА_1 визнав частково і не заперечує щодо стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання сина, з врахуванням його матеріального становища, в розмірі по 1400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відзиві зазначив, що згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2018 року про збільшення розміру аліментів, він сплачує на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1350 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, вказує на те, що не відповідає дійсності та не підтверджено, що він постійно працює на будівельних роботах в Бельгії, оскільки він працює по сезонних роботах в Україні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, який просила задоволити. Судові витрати в її користь просила не стягувати, про що подала письмову заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позов, а саме не заперечує щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 1400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.07.2012 року у виконавчому комітеті Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №10, що стверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.6).

У шлюбі у сторін по справі народився ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 батьками якого у свідоцтві про народження записані сторони по справі (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня дитини сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з позивачем ОСОБА_1 в будинку її батьків. З батьком дитини ОСОБА_1 в даний час не проживає та спільного господарства не веде, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Зеленської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз"яснення, викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", згідно яких якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2021 року становить 1921 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років 2395 гривень.

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_3 постійної роботи не має, працює по сезонних роботах в Україні. Крім того, він згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2018 року про збільшення розміру аліментів, сплачує на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1350 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.22-24).

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, а також матеріального становища дитини, та матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати свою дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав. За вказаних обставин і з врахуванням також того, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв`язку з чим, суд прийшов до висновку, що такий розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1600 грн. на дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 12.06.2020 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Оскільки, позивач відмовився від стягнення судових витрат з відповідача, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закрипленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 908 грн. 00 коп.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Зелена, участок Черник, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 12.06.2020 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

повний текст рішення

виготовлено 11.03.2021 року.