Справа № 308/1190/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву ОСОБА_1 , про відвід судді Дергачової Н.В. головуючої у цивільній справі № 308/1190/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, cудді Придачук О.А. передано матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради, для вирішення питання про відвід судді.

Як убачається з матеріалів цивільної справи, відповідач ОСОБА_1 заявив відвід судді Дергачовій Н.В. у провадженні якої перебуває вищезазначена цивільна справа, посилаючись на наявність обставин, які викликають сумнівів в неупередженості та об"єктивності головуючої судді при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради.

Відповідно до ухвали від 20.12.2021 року суддею у провадженні якого перебуває цивільна справа, відповідно до вимог ч.3 ст. 40 ЦПК України, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дергачової Н.В. у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради визнано необгрунтованою, а цивільну справу передано до канцелярії суду для визначення судді, з метою вирішення питання про відвід судді в рамках розгляду даної справи.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При вирішенні заявленого відводу суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо питання безсторонності та неупередженості суду.

Зокрема, статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Так, суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи, а також має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Підставою для відводу судді Дергачової Н.В. та обставиною, яка викликає у нього сумнів у неупередженості і об`єктивності судді , заявник вказує навчання доньки судді в ДВНЗ «УжНУ».

З приводу заявленого відводу, в ухвалі від 20.12.2021 року суддя Дергачова Н.В. зазначила, що дійсно її донька - ОСОБА_2 навчалася у ДВНЗ «Ужгородський національний університет» на державному замовленні, та закінчила навчання у такому у 2018 році. Проте, у цих відносинах відсутній приватний інтерес, оскільки суддя безпосередньо не навчалася у ДВНЗ «Ужгородський національний університет», безпосередньо не спілкувалася з викладачами, не є викладачем цього учбового закладу, тобто не перебуває у фінансовій залежності від цієї установи, відтак відсутні будь-які сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість дійти висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі (наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо. Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наведені у заяві про відвід факт навчання доньки судді Дергачової Н.В. в ДВНЗ «УжНУ» не є обставиною, які в розумінні ст.36 КПК України виключає участь судді в розгляді справи.

Позивачем не подано суду жодного доказу, який би підтвердив пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи з боку суду.

Таким чином, в ході розгляду заяви про відвід встановлено, що підстав для відводу судді визначених ст.ст. 36, 37 ЦПК України у поданій заяві немає, а викладені у заяві про відвід мотиви є необґрунтованими, надуманими, і безпідставними, а отже не можуть викликати сумнів у об"єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід судді Дергачової Н.В.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про відвід судді Дергачової Н.В., головуючої у цивільній справі № 308/1190/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради - залишити без задоволення.

Цивільну справу № 308/1190/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» про визнання неправомірним та скасування рішення спеціалізованої вченої ради, передати судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачовій Н.В. для продовження розгляду в судовому засіданні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Придачук