Справа № 161/6007/20
Провадження № 2-др/161/6/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючої - судді Плахтій І.Б.,
з участю секретаря судових засідань - Жаловаги І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу реєстру житлового фонду, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсними розпоряджень про приватизацію квартир державного житлового фонду та свідоцтв про право власності на житло,
Рішенням суду від 20.07.2020 у даній справі вимоги позову задоволено, ухвалено:

Визнати недійсним розпорядження відділу по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.04.2000 № 410-р про приватизацію квартири АДРЕСА_1 в частині щодо ОСОБА_2 .

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.04.2000, на підставі розпорядження відділу по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.04.2000 № 410-р про приватизацію квартири АДРЕСА_1 в частині щодо ОСОБА_2 .

Визнати недійсним розпорядженням відділу по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.07.2007 № 773-р про приватизацію квартири АДРЕСА_2 в частині щодо ОСОБА_2 .

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.07.2007, на підставі розпорядження відділу по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.07.2007 № 773-р про приватизацію квартири АДРЕСА_2 в частині щодо ОСОБА_2 .

Рішення суду набрало законної сили 20.08.2020.

06.11.2020 представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 було подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки в ході виконання судового рішення державним реєстратором було роз`яснено, що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Представник позивача вказував, що в ході судового розгляду справи сторони подавали докази та надавали суду пояснення з приводу наявних прав позивача та третіх осіб на спірне нерухоме майно, однак в судовому рішенні посилання на визнання судом таких прав вказаних осіб відсутнє, що унеможливлює виконання рішення суду органами державної реєстрації.

А тому, просив:

Визнати право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд ухвалити додаткове рішення у справі.

Інші учасники судового розгляду справи в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Рішенням суду від 20.07.2020 вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

В ході судового розгляду справи позивачем було доведено відсутність правових підстав для проведення приватизації та отримання права власності в нерухомому майні ОСОБА_2 . При цьому надано достатні докази наявного права на приватизацію ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і таке право ніким не оспорювало ся.

За результатами розгляду справи визнано недійсними свідоцтва про право власності на житло видані на ім`я ОСОБА_2 а саме: в квартирі АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_2 .

Одночасно, суд звертає увагу, що право власності на нерухоме майно в даному випадку підлягає державній реєстрації.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є Закон України від 01.07.2004 р. №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 1 ч.1 ст.2 цього Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу 3 ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Однак, вирішивши питання про визнання недійсними розпоряджень відділу по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради про приватизацію квартири та визнання недійсними свідоцтв про право власності на житло виданих на ім`я ОСОБА_2 суд не вирішив питання щодо права власності на спірне майно.

Рішенням суду у даній справі встановлено, що згідно з розпорядженням відділу по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.04.2000 № 410-р передано у власність наймачів та членів їх сімей житлові квартири згідно з додатком (а.с. 23, 24).

Відповідно до додатку №1 до розпорядження № 410 від 27.04.2000 у власність ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передано квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31).

З матеріалів спадкової справи №1107/04, заведеної до майна померлого ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожній зокрема, державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Мудрик О.Є. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 на його спадкову 1/5 квартири АДРЕСА_1 , кожній спадкоємиці на 1/15 частку квартири.

Відтак, право власності позивача ОСОБА_1 та третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на успадковані частки підлягає реєстрації на підставі виданих нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом.

Разом з тим, не охопленою спадщиною залишається 4/5 частини квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки розпорядження про приватизацію та свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 щодо ОСОБА_2 визнано недійсним, то право власності на неохоплені спадщиною 4/5 частин квартири підлягає визнанню за іншими учасниками приватизації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Відтак заява про ухвалення додаткового рішення в частині, що стосується квартири АДРЕСА_1 підлягає до часткового задоволення.

Щодо права власності на квартиру АДРЕСА_2 , то відповідно до додатку №1 до розпорядження № 773 від 12.07.2007 квартира АДРЕСА_2 була передана у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 28).

Оскільки розпорядження про приватизацію та свідоцтво про право власності на щодо ОСОБА_2 визнано недійсним, то право власності на дане майно підлягає визнанню за ОСОБА_1 .

А тому заява про ухвалення додаткового рішення в частині, що стосується квартири АДРЕСА_2 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265, 270 ЦПК України, суд

В И р і ш и в :

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (1978 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (1953 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (1980 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), право спільної сумісної власності на 4/5 частин квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (1978 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення складено 04.03.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій