печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Шевченко Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимог обґрунтовує тим, що 10.02.2006 року Позивачу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було видано кредитну картку на підставі анкети-заявки Позивача № SAMDN1410. 10.11.2006 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Позивачу було видано ще одну кредитну картку на підставі анкети-заявки № SAMDN2630. ПРИВАТБАНК» укладено не було.Після видачі Позивачу кредитних карток АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надано до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформацію щодо кредитної історії Позивача без письмового дозволу останнього.Вважає , що наявність анкети-заявки Позивача на надання кредитної картки з кредитним лімітом не вважається згодою позичальника на розголошення банком банківської таємниці та розголошення третім особам, в тому числі надання Бюро кредитних історії, інформації щодо боржника та наданого йому кредиту, стану погашення його та наявної заборгованості. кредитні відносини між Позивачем та АТ КБ «Приватбанк» за кредитом № SAMDN НОМЕР_1 виникли 10.11.2006 року, а завершились 28.09.2010 року ,що підтверджується інформаційною довідкою від 28.04.2020 року, з моменту припинення кредитних відносин минуло більше 10років.Кредитні відносини між Позивачем та АТ КБ «Приватбанк» за кредитом № SAMDN1410 виникли 10.02.2006 року, з моменту внесення відомостей до Бюро кредитних історій минуло 15 років, зазначені кредитні відносини завершились у 2011 році.З огляду на що, термін зберігання кредитної історії за вказаними кредитними договорами минув та інформація підлягає вилученню.

Відносини за договором іпотечного кредиту SR 2123163 між позивачем та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» виникли 29.10.2003 року, фінансові зобов`язання за яким є завершеними, що підтверджується інформаційною довідкою від 28.04.2020 року.

Відносини за договором іпотечного кредиту та SR 2123295 між позивачем та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» виникли 30.07.2012 року та станом на сьогодні фінансові зобов`язання припинені.

Таким чином, станом на сьогодні, жодні кредитні зобов`язання між АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Банк Кредит Дніпро» та Позивачем відсутні. Позивач, при укладенні кредитних договорів, не надавав згоду на поширення інформації, що складає банківську таємницю, третім особам та передання інформації за кредитом до Бюро кредитних історій.

Просить зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» виключити з баз даних інформацію , що міститься в кредитній історії ОСОБА_1 за договором SR 2123163 від 29.10.2003 року, за договором SR 2123295 від 30.07.2012 року, за договорами SAMDN1410 від 10.02.2006р. та SAMDN2630 від 10.11.2006р. та заборонити поширювати інформацію відносно нього без його згоди. Стягнути судові витрати в розмір 840,80 грн., витратина професійну правничу допомогу в розмірі 25 000грн.Справу просив розглядати в відсутність.

Відповідач ТОВ«Українське бюро кредитних історій» надав відзив на позов .

Представник 3-тьої особи АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» надав пояснення, просив розглядати в відсутність.

Представник 3-тьої особи АТКБ «Приватбанк» пояснення не надав,просив розглядати в відсутність.

Ухвалою суду від 21.05.2020 р. у справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження .

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладені кредитні договори SAMDN1410 від 10.02.2006р. та SAMDN2630 від 10.11.2006р, що підтверджується виписками по рахункам.

Між позивачем та АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» укладені кредитні договори SR 2123163 від 29.10.2003 року, за договором SR 2123295 від 30.07.2012 року

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, укладений між ПAT КБ «Приватбанк» та позивачем кредитний договір за своєю природою є публічним договором та договором приєднання відповідно до положень ст. 633, 634 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача виключити з кредитної історії позивача всієї інформації про наявність за ним заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитними договорами , позивач посилається на те, що не надавав згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача інформації за цим договором.

Відповідно до п. 2.2.7.1. Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», позичальник відповідно до Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» надає банку згоду на збирання, зберігання, використання, поширення, передачу та отримання банком у/від бюро кредитних історій інформації про себе, а саме доступ до своєї кредитної історії як для укладання цього договору, так і на період його дії.

Таким чином, встановлені судом обставини спростовують доводи позивача про те, що згоди на збір, зберігання, використання та поширення через відповідача про нього інформації він не надавав.

Згідно з п.9.1. Договору (в редакції змін внесених договором про зміну від 30.07.2012р. це Договір та всі додаткові договори до нього набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють до 28.07.2017р., включно, а в частині невиконаних зобов`язань позичальника - до повного та належного їх виконання.

Відповідно до п. 11.4., 11.5. Додаткової угоди №7 від 30.07.2012 року до кредитного договору № SR 2123295 від 29.10.2003 року укладеної між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та Позивачем, за якою Позивач є Позичальником: «Шляхом укладення та підписання Позичальником цього Договору. Позичальник надає Банку право повного використання банківської таємниці, що стосується кредитної історії, виконання зобов`язань, фінансового стану, а також інформацію про те, чи є він клієнтом Банку, за власним розсудом для надання будь-яким особам, підприємствам, установам, організаціям буд-якої форми власності. В такому разі, розкриття Банком банківської таємниці, що стосується кредитної історії, виконання зобов`язань, фінансового стану а також інформації про те, чи є він клієнтом Банку, Позичальник не буде мати будь- яких претензій до Банку».

У зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору Банк звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 04.12.2018 по справі №201/10079/16-ц позовні вимоги Банку задоволені. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону Бюро вилучає з кредитної історії всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього.

Відповідно до ст.. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Відповідно ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Проте, як убачається із матеріалів справи, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу про виконання зобов`язання в повному обсязі за кредитними договорами.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про організацію формування та обігу кредитних історій» Бюро вилучає з кредитної історії:

інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, договору або визнання їх недійсними;

всю інформацію, що міститься у кредитній історії, у разі відсутності письмової згоди суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього;

інформацію, яка передбачена пунктами 2-4 частини першої статті 7, у разі закінчення терміну зберігання інформації в кредитній історії.

Бюро має право за участю Користувача здійснювати звірення інформації, яка була надана цим Користувачем для формування кредитної історії, та вносити до неї зміни на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та Договором.

Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного правочину.

Судом встановлено, що відповідно до ст.. 1 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» метою цього закону є врегулювання суспільних відносин, що виникають у сфері збору, оброблення, зберігання, захисту та використання інформації про виконання особами грошових зобов`язань, функціонування інституцій, пов`язаних з обміном інформацією про грошові зобов`язання та забезпечення прав та інтересів суб`єктів кредитної історії.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» є лише особою, яка збирає, зберігає та використовує інформацію , яка надається банками.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про вилучення інформації, оскільки Бюро зберігає інформацію протягом десятирічного терміну з моменту припинення кредитного договору і тільки зі спливом цього строку вилучає вказану інформацію.

Доводи позивача щодо того, що кредитні договори є припиненими, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки позивач не надав суду достовірних та належних доказів на підтвердження цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки судом будь-яких порушень прав, свобод чи законних інтересів позивача не встановлено, позовні вимоги позивачем не доведені, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про захист честі, гідності, ділової репутації та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач: ОСОБА_1 : місце проживання: АДРЕСА_1

відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д

третя особа 1:Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д

третя особа 2: Акціонерне товариство «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32

Дата складання повного тексту рішення 23.12.2021р.

Суддя Остапчук Т.В.