Провадження № 22-ц/802/1232/21 Категорія: 39 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом.

Покликалось на те, що 27 вересня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник - ОСОБА_2 помер.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_2 кредитних зобов`язань, на день його смерті утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5239 грн 61 коп.

Крім того, позивач вказував, що 16 лютого 2020 року направив до Першої Луцької державної нотаріальної контори претензію кредитора, на яку 25 березня 2020 року отримав відповідь про те, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Спадкова справа після смерті боржника ОСОБА_2 була заведена на підставі претензії саме банку.

Позивач також зазначав, що оскільки дружина померлого боржника ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, то вважається такою, що прийняла спадщину.

Тому їй 11 червня 2020 року направлявся лист-претензія про необхідність погашення заборгованості, яка виникла у її покійного чоловіка ОСОБА_2 перед банком, у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Однак, відповідь від ОСОБА_3 на вказаний лист до банку не надходила.

Враховуючи наведене, банк просив суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість у розмірі 5239 грн 61 коп. та відшкодувати йому судові витрати.

Під час розгляду справи ухвалою суду від 10 лютого 2021 року було проведено заміну відповідача з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 - дочку померлого боржника ОСОБА_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 2100 грн. 22 коп. та 2102 грн судового збору.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона, являючись спадкоємцем першої черги за законом, після смерті батька ОСОБА_2 спадщину не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала, тобто у неї відсутнє спадкове майно, на яке може пред`явити претензії банк-кредитодавець.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач АТ КБ «Приватбанк», вважаючи доводи скарги безпідставними, просив залишити її без задоволення.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності.

Колегія суддів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, з таких підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, є його дочка ОСОБА_1 і саме вона повинна відповідати перед банком за борговими зобов`язаннями спадкодавця у межах успадкованого майна.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, її розгляд судом першої інстанції було проведено в порядку спрощеного позовного провадження, що є порушенням п. 2 ч. 4 ст. 376 ЦПК України, та згідно вимог п. 7 ч. 3 ст. 376 цього Кодексу, являється обов`язковою підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення.

Встановлено, що 27 вересня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н у спосіб підписання анкети-заяви позичальника, за яким останнім отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн, яку йому було видано банком. (а.с.13-14).

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16 травня 2019 року Демидівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 80 (а.с.120).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, станом на 30 квітня 2019 рок, яка складається з тіла кредиту, становить - 5239 грн 61 коп. (а.с. 10-12).

24 січня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» направляло на адресу Першої Луцької нотаріальної контори претензію кредитора, у якій просило довести до відома спадкоємців померлого ОСОБА_2 про їх обов`язки, передбачені в ст. 1282 ЦК України, і про результати повідомити банк. У відповіді на вказаний вище запит банку, приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Кушнір С. Є. повідомив позивача, що свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним не видавались (а.с. 81-89).

14 травня 2020 року банк направляв дружині померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що за інформацією кредитодавця прийняла спадщину саме як особа, яка постійно проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, лист-претензію про необхідність погашення боргу спадкодавця в межах спадкового майна (а.с. 84).

З матеріалів спадкової справи № 08/2019, відкритої після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що 29 травня 2019 року ОСОБА_1 , як дочка померлого подала до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Кушнір С. Є. заяву про прийняття спадщини (а.с. 117-129). Після чого, за клопотанням позивача 10 лютого 2021 року ухвалою суду було замінено відповідача у цій справі ОСОБА_3 на ОСОБА_1 (а.с. 134).

Крім того встановлено, що іншим спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , яка вважається такою, що прийняла спадщину, і являється боржником перед кредитодавцем у межах вартості майна, одержаного у спадок, є неповнолітня дочка померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

За правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 1282 ЦК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведене дає підстави для висновку, що у Кодексі визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим стосовно до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

Отже, враховуючи наведені обставини та норми матеріального права, колегія суддів вважає встановленим той факт, що у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право на спадщину отримали його неповнолітня дочка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , розподілена між двома спадкоємцями, то і вимоги кредитора повинні бути задоволені в межах вартості спадкового майна, отриманого кожним із них.

Так як банк заявив позов лише до одного із спадкоємців відповідача ОСОБА_1 , тому на думку колегії суддів, з останньої на користь позивача підлягає стягнення половини заборгованої спадкодавцем суми, але у межах вартості майна, одержаного нею у спадщину.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, порушенням норм процесуального права і як наслідок неправильним застосуванням норм матеріального права, в силу вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача банку заборгованості за кредитом в сумі 2619 грн 81 коп., однак у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог відшкодуванню відповідачем позивачу підлягає судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1051 грн, а не 2102 грн, як стягнув суд першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 376, 381 - 384, 389-390 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 2619 (дві тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн 81 коп. заборгованості за кредитним договором в межах спадкового майна.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді