Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року у складі судді Бондара В.Я.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, та просила суд: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 виселяти з квартири АДРЕСА_1 проживаючих там осіб, вселятись та вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі з відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що внаслідок незаконного відчуження на користь ОСОБА_3 квартири, яка належить померлій ОСОБА_4 , існує реальна загроза порушення прав неповнолітнього ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року заяву задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заборонено ОСОБА_3 виселяти з квартири АДРЕСА_1 проживаючих там осіб, вселятись та вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами. Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі з відчуження квартири АДРЕСА_1 . Застосовано зустрічне забезпечення позову. Визначено заявникові розмір зустрічного забезпечення у сумі 1500 гривень та зобов`язано ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язати позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно з договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором новим іпотекодержателем стало ТОВ «ФК Укртехфінанс». 09.08.2021 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., ОСОБА_3 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Судом першої інстанції не вмотивоване рішення в частині заборони виселяти з квартири АДРЕСА_1 проживаючих там осіб, вселятись та вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами. Також ухвала суду не вмотивована в частині заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі з відчуження квартири АДРЕСА_1 . Крім того, суд першої інстанції не обґрунтував своє рішення щодо визначення зустрічного забезпечення саме в розмірі 1500 грн. Суд першої інстанції не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.

05.11.2021 ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , надала суду відзив на апеляційну скаргу та просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відзив обґрунтований тим, що позивачем заявлено майнові вимоги. У разі скасування арешту, який накладений на зазначену квартиру, у відповідача ОСОБА_3 буде можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору, тому у даному випадку можливе порушення законних прав неповнолітнього ОСОБА_2 , який має право на дану квартиру у порядку спадкування.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2021 згідно з інформацією з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить на праві власності ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони ОСОБА_3 виселяти з квартири АДРЕСА_1 проживаючих там осіб, вселятись та вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 є власником вказаного домоволодіння, що є наслідком порушення його прав та інтересів шляхом перешкоджання вільно володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном. При цьому обмеження у вигляді арешту є крайнім заходом обмеження прав, який не відповідає виниклим відносинам.

Разом з тим забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Заборона суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі з відчуження квартири АДРЕСА_1 не порушує право власності апелянта на спірне майно, а лише обмежується на час розгляду справи.

Враховуючи наявність між сторонами спору щодо квартири, відсутність заборони на відчуження нерухомого майна може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За таких обставин вимоги заяви про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі з відчуження квартири АДРЕСА_1 є обґрунтованими.

Апеляційний суд, зважаючи на вимоги заяви про забезпечення позову вважає, що зазначений судом першої інстанції розмір зустрічного забезпечення є співмірним із можливими обґрунтовано очікуваними збитками, які можуть бути спричинені відповідачу.

Погоджуючись з визначеним судом першої інстанції розміром зустрічного забезпечення, апеляційний суд враховує також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову скасуванню в частині накладення арешту та заборони ОСОБА_3 виселяти з квартири АДРЕСА_1 проживаючих осіб, вселятись та виселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами. В задоволені заяви в зазначеній частині слід відмовити. В іншій частині ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2021 року в частині накладення арешту, заборони ОСОБА_3 виселяти з квартири АДРЕСА_1 проживаючих там осіб, вселятись та вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами, скасувати.

В задоволенні заяви в зазначеній частині про накладення арешту, заборони ОСОБА_3 виселяти з квартири АДРЕСА_1 проживаючих там осіб, вселятись та вселяти інших осіб до неї, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі-продажу, дарування тощо з третіми особами відмовити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 10.01.2022.

Головуючий:

Судді: