Справа № 185/8352/20
Провадження № 2/185/984/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/8352/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування арешту нерухомого майна та запису про обтяження,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просить суд скасувати арешт будинку АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.03.1996 року; скасувати запис про обтяження, а саме арешт на будинок АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.03.1996 року, зареєстроване в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30.11.2006 року за №4139308.

Позовна заява мотивована тим, що 13.03.1996 року у цивільній справі № 2- 3060/98 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/5 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , і виділення її в натурі, було накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 06.11.1998 року позов ОСОБА_3 задоволено, за ним визнано право власності на 1/5 частку спірного домоволодіння та виділено її в натурі, за ОСОБА_4 визнано право власності на 4/5 частки спірного домоволодіння та виділено їх в натурі. Арешт не знято.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 . На підставі даного рішення суду від 06.11.1998 року за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на 4/5 частки спірного будинку, за ОСОБА_3 - 1/5 частка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті спадщину прийняла його донька, ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Згідно складеного нею заповіту від 03.08.2011 року все належне їй майно вона заповіла ОСОБА_1 .

Таким чином до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 входить 4/5 частки будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину. Проте, приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Іщиком М.В. надана відповідь (повідомлення) від 14.09.2020 року, про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом до зняття обтяження: арешту нерухомого майна щодо будинку АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 13.03.1996 року.

Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу оформити право власності на свою частку та розпоряджатися нею, тому просить скасувати відповідний арешт майна.

11.12.2020 ухвалою суду прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі.

04.03.2021 ухвалою суду залучено до участі як правонаступника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

13.03.1996 ухвалою суду накладено арешт на житловий будинок цивільній справі № 2- 3060/98 АДРЕСА_1 . (а.с. 11)

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 06.11.1998 року позов ОСОБА_3 задоволено, за ним визнано право власності на 1/5 частку спірного домоволодіння та виділено її в натурі, за ОСОБА_4 визнано право власності на 4/5 частки спірного домоволодіння та виділено їх в натурі. Рішення набрало чинності 16.11.1998. (а.с. 5-7)

Право власності на спірний будинок на підставі вказаного рішення зареєстровано в КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації»: за ОСОБА_5 було на 4/5 частки спірного будинку, за ОСОБА_3 - 1/5 частка. (а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті спадщину прийняла його донька, ОСОБА_2 . (а.с. 38,41)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Згідно складеного нею заповіту від 03.08.2011 року все належне їй майно вона заповіла ОСОБА_1 . (а.с. 9,12)

Ухвала суду від 13.03.1996 у справі №2-3060/98 знищена за строком давності. (а.с. 8)

Враховуючи, що спір щодо поділу майна вирішено судом шляхом ухвалення рішення від 06.11.1998, суд доходить висновку про відсутність підстав для збереження обтяження спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З огляду на викладене, враховуючи визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність підстав для його задоволення шляхом скасування арешту майна та скасування запису про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 13, 76-83, 141, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування арешту нерухомого майна та запису про обтяження - задовольнити у повному обсязі.

Зняти арешт з нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.03.1996, та скасувати запис про обтяження, а саме арешт на будинок АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.03.1996, зареєстрований в Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30.11.2006 за №4139308.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаюча: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаюча: АДРЕСА_3 .

Суддя А. С. Зінченко