Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/21/21

Провадження №2/377/98/21

16 березня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Гуміної В.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Климчук Вікторії Володимирівни до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

У С Т А Н О В И В:

14 січня 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач ОСОБА_1 , в особі представника- адвоката Климчук В.В., посилаючись на ст. ст. 316, 317, 319, 346, 383, 391 ЦК України, просить усунути позивачу перешкоди у здійсненні права власника нерухомого майна шляхом визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку він набув у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна НМК 952642 від 17.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №1372. Право власності позивача на вказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом №237508260 від 17.12.2020 року. Після придбання квартири, за згодою позивача, в ній зареєструвалася його дочка - ОСОБА_3 зі своєю малолітньою дитиною - ОСОБА_4 . Згідно з п.13 вказаного договору, продавці, крім іншого, зобов`язались вирішити питання щодо зняття їх з реєстраційного обліку з квартири, що є предметом цього договору, не пізніше 24 грудня 2020 року. Проте, у вказаній квартирі залишився зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 , який є сином одного з продавців та який не був співвласником вказаної квартири на момент її продажу. Оскільки колишні власники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 втратили право власності на квартиру АДРЕСА_1 внаслідок відчуження, вони та члени їх сімей ( у тому числі відповідач ОСОБА_2 ) втратили право користування вказаним житлом. Між позивачем та відповідачем відсутні будь-які домовленості щодо встановлення порядку користування спірним житловим приміщенням, а також відсутні родинні відносини, які б давала останньому можливість використання спірного житла на правах члена сім`ї позивача. Тому у позивача є всі правові підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а у останнього підстави для користування спірним житловим приміщенням відсутні, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернувся до суду.

Ухвалою судді від 25 січня 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 23 лютого 2021 року.

Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року відкладено розгляд справи у зв`язку з першою неявкою відповідача з підстав, визначених ч.4 ст. 223 ЦПК України, та призначено нове судове засідання на 16 березня 2021 року.

У призначене судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До канцелярії суду представник позивача - адвокат Климчук В.В. подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, ОСОБА_2 не надав. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали від 16 березня 2021 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. від 17 грудня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 1372 , позивач ОСОБА_1 , придбав у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , від імені якої діяла ОСОБА_7 , у приватну власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності: ј частка ОСОБА_5 та ѕ частки ОСОБА_6 (а. с. 8-9).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 237508260 від 17.12.2020 року підтверджено, що право приватної власності позивача ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно 17.12.2020 року зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 115 (а. с. 10-11).

Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 12 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: з 18.12.2020 року, постійно, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з 14.01.2000 року, постійно, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 12).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, як власник житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після набуття його у власність, не мав будь-яких домовленостей із відповідачем щодо подальшого користування чи проживання відповідача ОСОБА_2 у належному позивачу на праві власності вказаному житловому приміщенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст.321 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

За змістом ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 цього Кодексу місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зобов`язує громадянина України, а також іноземця чи особу без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

За правилом ч. 1 ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Право власності припиняється в результаті відчуження власником майна ( ст.346 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів» м.Славутич знаходиться в складі Вишгородського району Київської області.

Виходячи з того, що відчуження позивачу ОСОБА_1 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , колишніми власниками- ОСОБА_5 та ОСОБА_6 призвело до припинення їх права власності на вказану квартиру, а тому і на припинення права користування нею членів їх сімей, будь-яких домовленості щодо права користування вказаним житловим приміщенням між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 не було, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 прав власника нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення складено 16 березня 2021 року.

Суддя Н. С. Бабич