Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/59/21

Провадження №2/377/118/21

15 березня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання - Гуміної В.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру спадкової частки,-

У С Т А Н О В И В:

02 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визначити, що частка у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилася як спадок після смерті її баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 1/2 частку даного житлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Славутичі померла баба позивачки - ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності відповідно до договору міни, посвідченого 12.07.2001 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1048, її покійній бабі ОСОБА_3 та її матері ОСОБА_2 , відповідачу у справі. 17.07.2001 року право спільної сумісної власності її баби та її матері було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 2 за реєстровим № 422/29, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стали співвласниками житлового приміщення без визначення часток кожного із співвласників, оскільки між ними не було ніякої домовленості щодо частки кожного у праві спільної сумісної власності під час набуття житлового приміщення у приватну власність та посвідчення його в нотаріальному порядку. За життя її баба ОСОБА_3 заповіла позивачу все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона має право за законом, на підтвердження чого 03.07.2007 року у державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за №3161. На момент смерті її баби ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 квартира так і залишилася у їх спільній сумісній власності, а після смерті останньої виникло питання прийняття та оформлення спадщини, до якої відноситься доля (частка) померлої, розмір якої у свій час не було визначено. При зверненні до державного нотаріуса для оформлення спадщини за заповітом 22.01.2021 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва на право спадщини за заповітом за № 22/02-31 з підстав невизначеності частки (долі) кожного співвласника під час придбання квартири у власність. Відповідно до рішення Славутицького міського суду від 10.12.2020 року ( справа № 377/657/20), яке набрало законної сили 14 січня 2021 року, було встановлено факт її спільного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду та вважає, що має право на спадкування за заповітом на Ѕ частку квартири за вказаною адресою.

У підготовче засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого засідання була повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого засідання була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з договором міни, посвідченого приватним нотаріусом Хусалімовою Л.В. 12.07.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1048, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 набули у спільну сумісну власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 15).

Право приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване в Славутицькому міського бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі 2 за реєстровим № 422/29 від 17.07.2001 року (а. с. 15).

Згідно з технічним паспортом вказана квартира розташована на восьмому поверсі дев`ятиповерхового будинку, складається з двох кімнат, загальною площею 57,9 кв. м, жилою площею 35,9 кв. м. (а. с. 16-19).

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14 квітня 2020 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) (а. с. 13).

З копії заповіту від 3 жовтня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3161, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 12).

Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 10 грудня 2020 року у справі № 377/657/20, провадження № 2-о/377/15/20, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили 14 січня 2021 року, було встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , яка є спадкоємцем за заповітом, постійно проживала разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Славутичі Київської області, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 21-28).

22 січня 2021 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрито спадкову справу №67092354, номер у нотаріуса 6/2021 ( а. с. 14).

Як видно із матеріалів спадкової справи № 6/2021 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 22 січня 2021 року позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про видачу свідоцтва про право спадщину за заповітом, в тому числі і на частку квартири в спільній сумісній власності АДРЕСА_2 . Державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори постановою № 22/02-31 від 22.01.2021 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на частку квартири за вказаною адресою у зв`язку з тим, що частка померлої у даному майні не визначена та роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку (а. с. 43-49).

З урахуванням наведеного, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття у спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 жилого приміщення - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору міни, посвідченого 12.07.2001 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1048, не було визначено розмір часток кожного із співвласників.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За правилом ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Славутичі, Київської області, складає 1/2 частку даного житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подала заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 454 гривні, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що розмір частки у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Славутичі Київської області, складає 1/2 частку даного житлового приміщення, набутого нею та ОСОБА_2 у спільну сумісну власність за договором міни, посвідченим 12 липня 2001 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованим в реєстрі за №1048.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 гривні.

Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Київській області (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, будинок 1) повернути ОСОБА_1 454 гривні сплаченого судового збору при подачі позову згідно з квитанцією 0.0..1 від 01 лютого 2021 року, банк платника АТ КБ «Приват Банк», оригінал якої знаходиться в матеріалах цивільної справи № 377/59/21, провадження 2/377/118/21, Славутицького міського суду Київської області.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса зареєстрованого місця проживання : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 15 березня 2021 року.

Суддя Н. С. Бабич