Справа № 308/9146/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судових засідань Івашко Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2021 у цивільній справі №308/9146/20 за позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2021 у цивільній справі №308/9146/20 позовну заяву Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради заборгованість за договором оренди №27 від 18.10.2019 у сумі 83292(вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто дві гривні) 70коп. з яких: 79014,19грн. заборгованість з орендної плати, 4278,51грн., пеня, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Свою заяву обґрунтовує тим, що не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, а також вказує, що рішення ухвалено без належної перевірки всіх обставин справи, у зв`язку з чим просив суд заяву задовольнити. Зокрема, він не погоджується з розрахунком заборгованості за договором оренди, зазначає про проведену часткову оплату заборгованості за договором 08.02.2021. Стверджує про досягнення домовленості з позивачем, що на період карантину буде укладено додаткову угоду де буде сформовано новий графік платежів та змінено кінцеву дату платежів.

Щодо правильності визначення ціни позову, зазначає, що ним будуть подані додаткові пояснення після ознайомлення з матеріалами справи.

Представник позивача через канцелярію суду подав заперечення на заяву ОСОБА_1 в якій вказує, що жодних належних доказів у підтвердження тверджень відповідача до заяви про перегляд заочного рішення останнім не було додано. Натомість, в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази того, що судом вживались заходи спрямовані на належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Звертає увагу на те, що вся кореспонденція у даній справі надсилалась на поштову адресу: АДРЕСА_1 . Відповідна поштова адреса, вказана як поштова адреса відповідача і в заяві про перегляд заочного рішення. Враховуючи наведене, вважає, що не отримання відповідачем кореспонденції, яка з дотриманням вимог законодавства, надсилалась на його адресу є обставиною, яка зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Окрім цього, повідомив, що твердження відповідача про проведення звірки по платежах між департаментом міського господарства та гр. ОСОБА_1 , а також про досягнення домовленості про те, що на період карантинних обмежень буде укладено додаткову угоду де буде сформований новий графік платежів та змінено кінцеву дату платежів, не відповідають дійсності. Жодних звірок по платежах між департаментом міського господарства та гр. ОСОБА_1 не проводилось, укладення додаткової угоди де буде сформований новий графік платежів та змінено кінцеву дату платежів між сторонам не обговорювалось. Щодо сплати відповідачем частини заборгованості в сумі 25000,00 грн., яка відбулася вже після прийняття заочного рішення, то дана обставина буде врахована вже під час виконання рішення.

В судове засіданні заявник (відповідач) ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Оскільки під час розгляду справи судові повістки, надіслані за адресою, зокрема вказаною і самим відповідачем у заяві, повертались за закінченням терміну зберігання, а також враховуючи зазначення ним у заяві номеру мобільного телефону, скорочені строки розгляду заяви про перегляд заочного рішення, судом також було повідомлено заявника про час та місце проведення судового засідання по даній заяві шляхом надіслання СМС-повістки. Однак, заявник у судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду заяви не подав.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у своїх запереченнях просив розглядати заяву без його участі.

Відповідно до ч.1ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2021 у цивільній справі №308/9146/20 позовну заяву Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради заборгованість за договором оренди №27 від 18.10.2019 у сумі 83292(вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто дві гривні) 70коп. з яких: 79014,19грн. заборгованість з орендної плати, 4278,51грн., пеня, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності таких умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Адреса зазначена у позовній заяві та вказана відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення є ідентичною. Однак, судові повістки були повернуті суду без вручення адресату за закінченням терміну зберігання.

Судом також встановлено, що доводи, на які посилається заявник, не мають істотного значення для правильного вирішення цивільної справи, оскільки відсутні посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

У відповідність до ч. 4ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, враховуючи, що оскільки відповідач не надав переконливих доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, -

У ХВ АЛ ИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.01.2021 у цивільній справі №308/9146/20 за позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник