Справа № 504/3907/20
Номер провадження 2/504/1303/21
09.03.2021смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Сафарової А.Ф.,
за участю секретаря судових засідань Бабічук О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, за участю третьої особи Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Ухвалами суду від 25.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, а також задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 59429937, що відкрите приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. на підставі виконавчого напису від 31.05.2019 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та зареєстрований за реєстровим номером 13300.

Також, позивачем подано клопотання про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. засвідчених копій матеріалів виконавчого напису від 31.05.2019 року за реєстром №13300 та документів, які стали підставою для його вчинення.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року клопотання позивача задоволено, копія ухвали направлена для виконання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. та виконана приватним нотаріусом в межах встановленого судом строку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про підтримання своїх позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. У разі неявки інших учасників процесу не заперечувала проти постановлення заочного рішення по справі.

Відповідачі ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. в підготовче судове засідання 24.12.2020 року та 08.02.2021 року, та у судове засідання 09.03.2021 року не з`явилися, про дату, час та місце яких повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення «Укрпошти» з відміткою про отримання судових повісток, причину неявки суду не повідомили.

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та постановлення рішення згідно чинного законодавства.

Правом надання відзиву на позовну заяву в порядку ст.178 ЦПК України сторони не скористалися.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до ст. ст. 280, 281 суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.

Дослідивши зміст позовної заяви, докази якими позивач обґрунтовує вимоги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 31.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», положень глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 ) вчинено виконавчий напис та звернено стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № 002-01522-050214 від 05.02.2014 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк». Право вимоги за даним договором перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 143/К, укладеного 26.01.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». А саме, заборгованості за період з 26.01.2018 р. по 30.05.2019 р., розмір якої складає 22 653,96 грн., за вчинення цього виконавчого напису із стягувача стягнуто плату в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. від 01.07.2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 59429937 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., вчиненого 31.05.2019 року та зареєстрованого в реєстрі за № 13300 про стягнення з боржника на користь стягувача загальної суми заборгованості в розмірі 23 303,96 грн.

З наданих на виконання ухвали суду від 24.12.2020 року приватним нотаріусом Хара Н.С. завірених копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 13300 від 31.05.2019 року вбачається, що 05.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Дельта Банк» із заявою № 002-01522-050214 про відкриття рахунку № НОМЕР_1 з встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Відповідно до п.2.4. строк ліміту кредитної лінії становить 364 (календарних) дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п.2.4. частини 3 цієї пропозиції.

У витязі з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №143/К від 26.01.2018 року по боржнику ОСОБА_1 , наданого ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», зазначено дату закінчення кредитного договору 03.02.2016 року.

Відповідно до ст.257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давності тривалістю три роки. Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року по справі № 916/3006/17.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

З матеріалів справи що розглядається, судом встановлено, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за заявою строк звернення за якою минув, а саме, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

З наданих нотаріусом документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис вбачається, що 05.02.2014 року, ОСОБА_1 підписала Заяву (Пропозицію) № 002-01522-050214 про відкриття поточного рахунку в ПАТ «Дельта Банк» на умовах визначених в заяві (Пропозиції) та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк».

Згідно пункту 2.4. умов Заяви (Пропозиції) строк ліміту Кредитної лінії становив 364 (календарних) дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п.2.4 частини 3 Пропозиції.

З наданого Витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 143/К від 26.01.2018 року, укладеного між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ПАТ «Дельта Банк» по боржнику ОСОБА_1 вбачається, що дата закінчення кредитного договору -03.02.2016 року.

З урахуванням положень підписаної позивачем Заяви (Пропозиції) та відсутністю інших письмових доказів щодо не пролонгації дії умов кредитування за Заявою (Пропозицією), суд пов`язує момент виникнення права вимоги за кредитною заборгованістю починаючи з 03.02.2016 року.

Судом встановлено, що на підставі Договору № 143/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги ПАТ «Дельта Банк» до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору (додаток № 1 до Договору в матеріалах виконавчого напису відсутній).

З заявою про вчинення виконавчого напису від 30.05.2019 року вих. № 445 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернулося до приватного нотаріуса 31.05.2019 року про що свідчить індекс реєстрації приватного нотаріуса № 13554/02-20, тобто звернення стягувача за вчиненням виконавчого напису відбулося після перебігу трирічного строку передбаченого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Інших строків для даного виду правовідносин законодавством не передбачено.

Відповідно до положень п. 2 Постанови КМ України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до розділу 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 N 254, банки зобов`язані складати виписки з рахунків клієнтів у паперовій та/або електронній формі. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій та призначені для видачі або надсилання клієнтові. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів визначаються договором банківського рахунка, що укладається між банком та клієнтом при відкритті рахунка. При цьому обов`язкові реквізити виписки банку встановлені у п. 5.5 цього Положення і повинні містити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Згідно з п. п. 283, 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004 N 20/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувана та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком.

Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Докази того, що при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріус отримував від сторони стягувача засвідчену виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості відсутні, в документах наданих нотаріусом на виконання ухвали суду виписка з рахунку боржника відсутня.

Судом встановлено, що у виконавчому написі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, тобто не підтверджено його безспірність, що є порушенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 282-293 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що оскаржений виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 141, 223, 258, 259, 265, 280-283, 289 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, за участю третьої особи Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 13300.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 09.03.2021 року.

Суддя Сафарова А. Ф.