Провадження № 2/325/317/2021
Справа № 325/1009/21
29 грудня 2021 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою судді від 27.09.2021 року відкрито спрощене провадження у справі, задоволено клопотання позивача і витребувано у АТ КБ «Акцент-банк» інформацію про повні реквізити картки та її власника, на яку перераховано кредитні кошти.
01.11.2021 р. та 30.11.2021 р. судові засідання відкладались у зв`язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів у банку.
20.12.2021 року до суду надійшла інформація від АТ «Акцент Банк» на ухвалу суду.
Позивач в судове засідання не прибув, від його представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, судова повістка направлялась йому за зареєстрованим місцем проживання і була повернута підприємством поштового зв`язку через відсутність відповідача за адресою проживання. На підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого.
Судом встановлено, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія) та статуту (копія).
В інформаційній довідці процедури оформлення заявки на видачу займу містяться дані відповідача, його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти, перші дві цифри якого - 53, останні чотири цифри 5663.
Згідно наданого позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети.
ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 31.08.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3 000,00 грн. на платіжну картку, вказану позичальником у заяві.
Згідно з довідкою ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», на банківську кредитну картку НОМЕР_1 перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується даними про отримання на картку перші дві цифри якої - 53, останні чотири цифри 5653, час запиту 31.08.2018 року о 12:41:01 год.
Згідно з довідкою АТ «Акцент банк» від 14.12.2021 р., зазначена картка належить ОСОБА_1 , та 31.08.2018 р. на неї було отримано кошти 3000,00 грн.
Відповідно до довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» № 573 від 26.07.2021 р., позивач ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» отримав кошти 1397 грн. Отримання вказаних коштів саме за наданим кредитом підтверджується також у розрахунку заборгованості.
Таким чином, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув позику у встановлений термін, в зв`язку з чим станом на 26.07.2021 року утворилася заборгованість.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила про порядок надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3 000,00 грн.
Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000,00 грн. є доведеною та підлягає задоволенню.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, у зв`язку з неповерненням позики, була нарахована пеня: 16.09.2018 р. - 144,14 грн., 17.09.2018 р. - 146,33 грн., 18.09.2018 р. - 148,51 грн., а також 19.09.2018 р. - 150,7 грн. 19.09.2021 року ОСОБА_1 сплатив 1397 грн., що було зараховано позивачем на погашення пені у зазначеному вище розмірі та залишок було зараховано на погашення процентів.
При цьому, суд не погоджується із тим, що позивач у день внесення коштів 19.09.2018 р. нарахував відповідачу пеню в сумі 150,7 грн., і зарахував її погашення за рахунок внесених у цей же день коштів. Так, у зв`язку з надходженням коштів від відповідача в сумі 1397 грн. 19.09.2018 р. позивач мав зарахувати їх на погашення існуючої заборгованості з пені і процентів станом на 18.09.2018 р., а вже після цього у випадку наявності заборгованості, нараховувати пеню на залишок боргу. Проте, позивач не врахував внесення коштів 19.09.2021 р. і в цей же день неправомірно нарахував пеню на суму боргу без урахування внесених відповідачем коштів.
Оскільки сума нарахованої станом на 18.09.2018 р. пені складала 438,98 грн., сума нарахованих процентів в межах строку кредитування - 960 грн., то з урахуванням внесеної суми 1397 грн., 19.09.2018 р. відповідач сплатив нараховану пеню та частково проценти, сума несплачених відсотків складала 1,98 грн. (1397 грн. - 438,98 грн. - 960 грн. = - 1,98 грн.)
Таким чином, сума заборгованості по процентам у межах обумовленого строку кредитування складає 1,98 грн.
Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 16.09.2018 року по 26.07.2021 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Наведена правова позицію сформульована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12).
Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування (16 днів), тобто до 15.09.2018 року включно, яка з урахуванням часткової сплати відповідачем становить 1,98 грн. Водночас, позивачем не було доведено правових підстав для нарахування і стягнення процентів за користування кредитом на умовах договору поза межами погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних і втрат від інфляції, суд зазначає, що такий розрахунок боргу проведений позивачем виходячи з суми боргу, визнаної судом недоведеною, а тому базою для такого нарахування має бути сума основного боргу і процентів - 3001,98 грн., період прострочення складає 1061 день (з розрахунку позивача).
Так, сума трьох процентів річних складає 261,79 грн. і розраховується таким чином: 3001,98 х 3 % / 365 х 1061 день = 261,79 грн.
Сума втрат від інфляції за заявлені позивачем повні місяці (жовтень 2018 р. - червень 2021 р.), враховуючи визначені позивачем індекси інфляції, складає 609,40 грн. і розраховується таким чином: (3001,98 х 1,203) - 3001,98 = 609,40 грн., де 1,203 - сукупний індекс інфляції, отриманий шляхом множення індексів інфляції за вказаний період.
Тому, суд присуджує до стягнення суму трьох процентів річних - 261,79 грн., та втрат від інфляції - 609,40 грн., розрахованих із суми основного боргу і процентів.
Заявлену позивачем суму пені в розмірі 910,32 грн. суд задовольняє повністю, оскільки її нарахування передбачено умовами договору, і відповідач не повернув борг у повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених вимог в розмірі 158 грн. 90 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 526-530, 610, 1054-1056-1 ЦК України, суд
позов товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 04.01.2022 р.

Суддя Є.В. Діденко