Справа № 195/2098/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
09.03.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори про зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Першої Дніпровської державної нотаріальної контори про зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 09 жовтня 2003 року нею згідно договору дарування була отримана у дар квартира за АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування квартири.
З метою реалізації своїх прав власника на квартиру, якою вона володіє, користується і має право розпорядитися, вона звернулася до приватного нотаріуса, який повідомив, зробивши відповідний інформаційний запит, що на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 і яка їй належить на праві власності, 21.10.2006 за реєстраційним № 3929179 Першою Дніпровською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження - заборона відчуження нерухомого майна, про що до даного часу їй нічого відомо не було, що в свою чергу, порушує її законне право на розпорядження належною їй власністю.
У інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.12.2020 № 238385965, у розділі Єдиного реєстру заборон відчуження зазначається, що власником об`єкта нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 ; підставою обтяження стало повідомлення від 08.10.1999 приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О.
Позивач зазначає, що квартира, яку вона отримала в дар у 2003 році від ОСОБА_3 , належала йому на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Українською товарною біржею 18.12.2000 року № 137511, зареєстрованого в Марганецькому міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій Книзі за № 58 (п.2 нотаріально посвідченого Договору дарування квартири від 09.10.2003р.)
Позивач зазначає, що на підставі вищезазначеного, виходячи із фактичних обставин, засвідчується належними документами факт того, що вона з жовтня 2003 року являється власником нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; її прав власника на даний об`єкт нерухомості жодним чином, будь-якою особою не оспорювалось, а тому, вважає, що має законне право вимагати у судовому порядку скасування обтяження щодо 1/2 частки належної їй квартири - заборони на її відчуження.
Позивач в судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та просить не стягувати з відповідача на свою користь судовий збір, а залишити на користь держави.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження , суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2003 року позивачем згідно договору дарування була отримана у дар квартира за АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування квартири (копією), зареєстрованого у реєстрі за № 328 від 09.10.2003, серія ВАР № 561606 (а.с.9). Право власності надане нерухоме майно засвідчується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.10.2003 № 1835235, реєстраційний номер 2798790 (серія ВВА № 301447) (а.с.10).
З матеріалів справи вбачається, що з метою реалізації своїх прав власника на квартиру, якою володіє, користується і має право розпорядитися, позивач звернулася до приватного нотаріуса, який повідомив, зробивши відповідний інформаційний запит, що на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 і яка їй належить на праві власності, 21.10.2006 за реєстраційним № 3929179 Першою Дніпровською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження - заборона відчуження нерухомого майна, про що до даного часу їй нічого відомо не було.
Даний факт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.12.2020 № 238385965, що засвідчує як право власності позивача на вказаний об`єкт нерухомості, так і ті обставини, що на 1/2 частку належної їй квартири зареєстрована заборона на її відчуження, що в свою чергу, порушує її законне право на розпорядження належною їй власністю (а.с.7).
У вищевказаній інформаційній довідці у розділі Єдиного реєстру заборон відчуження зазначається, що власником об`єкта нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 ; підставою обтяження стало повідомлення від 08.10.1999 приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О.
Квартира, яку вона отримала в дар у 2003 році від ОСОБА_3 , належала йому на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Українською товарною біржею 18.12.2000 року № 137511, зареєстрованого в Марганецькому міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій Книзі за № 58 (п.2 нотаріально посвідченого Договору дарування квартири від 09.10.2003) (а.с.9).
Окрім того, позивачем долучено до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.03.1998 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 була покупцем лише земельної ділянки площею 599 кв.м., розміщену на землях виконкому Томаківської селищної ради народних депутатів в АДРЕСА_2 , як присадибна ділянка.
Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно п.1, п.3 ч. 2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для реєстрації обтяжень є, у тому числі: судове рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна.
На підставі вищезазначеного, виходячи із фактичних обставин, позивач з жовтня 2003 року являється власником нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; її прав власника на даний об`єкт нерухомості жодним чином, будь-якою особою не оспорювалось, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача на свою користь, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265, 274, 280-284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстр. за адресою: АДРЕСА_2 ) до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори (м.Дніпро, вул. Вернадського, 19/21) про зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна задовольнити.
Сплачений по справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн. залишити в дохід держави, звільнивши від відшкодування таких витрат Першу Дніпровську державну нотаріальну контору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Повний текст рішення суду складено 11.03.2021 року.
Суддя: Л. А. Кондус