Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1593/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди посилаючись на те, що 10.08.2019 року о 12.20 год., в смт. Чаплинка з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, під час якої був пошкоджений його автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 . За ремонт пошкодженого автомобіля він сплатив 10 000 грн. ТОВ «Херсон мотор компані». Окрім того, ним були придбані праві передні двері, які разом із витратами доставки «Новою поштою» склали 5722 грн. Також він неодноразово їздив до м. Херсона, у зв`язку із чим ним були витрачені транспортні витрати на суму 787,59 грн. ПАТ «Страхова компанія Універсальна» відшкодувала йому 4477,50 грн. За умовами договору з ПАТ «Страхова компанія Універсальна» відповідач ОСОБА_4 зобов`язаний був сплатити йому розмір франшизи в сумі 1000 грн., проте в ході досудового врегулювання спору останній їх не сплатив. Різниця витрачених ним на ремонт коштів та відшкодованою сумою становить 13032,09 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити йому вищенаведену суму завданої шкоди, однак ОСОБА_4 не реагував та на дзвінки не відповідав. Також в наслідок ДТП йому була завдана і моральна шкода, оскільки йому довелось самостійно виділяти кошти на ремонт автомобіля, у зв`язку із нецільовим використання грошових коштів в його сім`ї склалися напружені стосунки, а також йому були завдані душевні страждання, які він оцінює на суму 5000 грн.

Просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_4 завдану йому майнову шкоду в сумі 13032,09 грн., завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн. та витрати пов`язані із розглядом справи.

08.11.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого останній просив суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача вказував на те, що надані позивачем докази в підтвердження розміру завданих збитків є недопустимими так як належним чином не підтверджують розмір заподіяної йому шкоди, позивачем не надано звіту про оцінку майна, який би відповідав вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методиці товарознавчої експертизи та оцінці колісних транспортних засобів.

Крім того у своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача також вказував на те, що пред`явлення позову до ОСОБА_4 як страхувальника суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, так як саме на страховика покладено обов`язок відшкодувати завдані матеріальні збитки в межах суми страхового відшкодування. Лише в разі якщо у страховика не виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, то тільки в такому разі можливе стягнення завданої шкоди з винної особи.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із підстав зазначених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити відповідно до вимог позовної заяви та стягнути з відповідача різницю між витраченими ОСОБА_3 коштами на відновлення транспортного засобу та відшкодованою сумою, стягнути з відповідача моральну шкоду, та транспортні витрати.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі із підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі в їх сукупності приходить до наступного висновку.

Відповідно доч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зіч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Як слідує з матеріалів справи, 10 серпня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , і під його управлінням та автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_5 , під управлінням ОСОБА_4 .

Згідно п. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

В результаті цього ДТП, що сталася з вини ОСОБА_4 , автомобілю позивача «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 були заподіяні механічні пошкодження.

Цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПРАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується полісом ОСЦПВ №AО/1077724 від 30.04.2019 зі строком дії до 30.04.2020 року. Відповідно до вказаного полісу страхування, страхова сума за даним договором на одного потерпілого, що завдана майну становить сто тисяч гривень, шкода завдана життю та здоров`ю становить двісті тисяч гривень.

Цивільна відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПРАТ "СК «Універсальна», що підтверджується полісом ОСЦПВ № АО/0741532 від 27.05.2019 року зі строком дії до 28.05.2020 року. Відповідно до вказаного полісу страхування, страхова сума за даним договором на одного потерпілого, що завдана майну становить сто тисяч гривень, шкода завдана життю та здоров`ю становить двісті тисяч гривень. Франшиза одна тисяча гривень.

За результатами зазначеної дорожньо-транспортної пригоди її учасниками було вирішено скористатись правом, визначеним п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).

Зазначене Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному повідомленні.

Відповідно до п.14 Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, водій автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 свою вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнав повністю. Вказане також підтверджується його письмовими поясненнями, адресованими ПРАТ "СК «Універсальна» для здійснення страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_3 .

Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача ОСОБА_3 «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження передньої правої двері.

ОСОБА_3 14.08.2019 року звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» .

Відповідно до Акту огляду транспортного засобу від 14.08.2019 року спеціалістом з врегулювання ПРАТ "СК «Універсальна» в м. Херсон в період часу з 15 год. по 15 год. 30 хв. здійснено огляд автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 та виявлено пошкодження транспортного засобу деформація передньої правої двері. Відповідно до вказаного акту автомобіль потребував заміни та фарбування пошкодженої деталі.

Згідно з ремонтною калькуляцією № 78872 OY від 10.08.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкоджених в ДТП елементів автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та запасних частин і матеріалів, в тому числі й дверей, становить 9063 грн. 27 коп..

Відповідно до аварійного сертифікату, на підставі акту огляду та ремонтної калькуляції, було визначено розмір завданого ОСОБА_3 збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.08.2019 року о 12.20 год. в смт. Чаплинка, по вул. Асканійська, 42 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який складає 5487.06 грн. Оскільки умовами договору страхування було погодження зменшення страхової виплати на розмір франшизи, зазначеної у договорі, розмір завданого матеріального збитку було зменшено на розмір франшизи та розраховано вартість збитку у сумі 4487 грн. 06 коп. У свою чергу з потерпілим ОСОБА_3 укладено угоду про врегулювання збитку на суму 4500 грн.

Із страхового акту №52996/1 складеного за заявою ОСОБА_3 від 14.08.2019 року слідує, що 10.08.2019 року о 12.20 год. в смт. Чаплинка, по вул. Асканійська, 42 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю потерпілої особи ОСОБА_3 та винної особи ОСОБА_4 , пошкоджений автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Сума страхового відшкодування становить 4500 грн.

Із копії заяви ОСОБА_3 від 30.08.2019 року, яка адресована начальнику Центру врегулювання збитків ПАТ «СК Універсальна» вбачається, що позивач погоджується із розміром страхового відшкодування за випадком, що мав місце 20 серпня 2019 року в смт. Чаплинка, вул.. Асканійська, 42 за участю транспортного засобу «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованого на умовах полісу цивільної відповідальності №АО0741532 від 28.05.2019 року, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 4 500 грн. Дана сума страхового відшкодування була виплачена позивачу, про що ним підтверджено в судовому засіданні.

Відповідно до копії замовлення наряду №КАЗН003620 від 28 серпня 2019 року ТОВ «Херсон мотор компані» на замовлення ОСОБА_3 були проведені ремонтні роботи автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 на суму 10 000 грн. з яких підбір фарби, зібрання та розібрання передньої правої двері, розібрання задньої правої двері, розібрання переднього правого крила, видалення вм`ятин, фарбування передньої правої двері з переходом на переднє праве крила, фарбування задньої правої двері, комплексна мийка. Згідно штампом, розміщеним на вказаному вище наряді замовленні №КАЗН003620 від 28 серпня 2019 року, позивачем було оплачено послуги по відновленню свого транспортного засобу.

Із витягу №194 ТОВ «Херсон мотор компані» зареєстрований в реєстрі платників податків на додану вартість.

Із копії чеку заяви про переказ готівки слідує, що 23.08.2019 р. ОСОБА_3 здійснив переказав №848375441 за оплату товарів та послуг на суму 5200 грн., також за №848375461 був здійснений переказ за оплату товарів та послуг на суму 398 грн. Відповідно до копії чеків: АЗС ТОВ «Мото Трейдінг» 31.08.2019 року було витрачено на оплату пального А-95 393 грн., АЗС ТОВ «СІТІ Трейдінг» 23.08.2019 року було сплачено за пальне А-95 393 грн.

Згідно роздруківки «Нова Пошта» одержувачем передньої правої двері «Renault Duster» на суму 5200 грн. є ОСОБА_3 .

Оскільки ремонт та відновлення транспортного засобу значно перевищує розмір страхового відшкодування, ОСОБА_3 посилаючись на норми ст.ст. 22, 1166 ЦК України звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з заподіювача шкоди ОСОБА_4 різницю вартості між завданою шкодою та виплаченою сумою страхового відшкодування в загальному розмірі 13032 грн. 09 коп., яка складається з витрат на ремонт, витрати на купівлю та доставку пошкодженої двері автомобіля, транспортні витрати та франшизи. Крім того вказує, що діями відповідача, йому також було завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що відмова відповідача від добровільної компенсації вказаної різниці зумовила його страждати від думок про свою юридичну необізнаність, також внаслідок пошкодження транспортного засобу він вимушений був витрачати кошти для відновлення транспортного засобу, що призвело до напружених відносин у родині, а також зумовило незручності пов`язані з необхідність скасовувати та відкладати справи. Моральну шкоду ним оцінено в розмірі 5 тис. грн..

Позивач на адресу ПАТ «СК Універсальна» з претензію (вимогою) про оплату різниці між вартістю матеріальних збитків і розміром виплаченого страхового відшкодування не звертався.

Посилаючись на недостатність виплаченого страхового відшкодування для покриття вартості відновлювального ремонту, позивач звернувся до суду з вищевказаними вимогами.

Що стосується вимог позивача про стягнення різниці вартості завданого збитку та відшкодованого страхового відшкодування то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини 1 статті 528 Цивільного кодексу України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам (частина 2 статті 528 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Максимальні розміри страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, у разі спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (європротокол) затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 грудня 20111 року за № 1412/20150, із змінами згідно із Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 3471 від 29.12.2015), а саме з 1 лютого 2016 року 50 000 гривень потерпілому (ліміт відповідальності страховика).

Відповідно до статті 1 і пункту 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV потерпілий ставить вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної його майну, страховику, який застрахував цивільну відповідальність страхувальника.

Згідно із пунктом 36.4 статті 36 Закону №1961-IV страхове відшкодування здійснюється у формі страхової виплати шляхом перерахування суми страхової виплати на банківський рахунок потерпілого (вигодонабувача) або шляхом організації та оплати відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу на станції технічного обслуговування, яка обрана потерпілим за погодженням із страховиком.

За загальним правилом, право вибору способу страхового відшкодування належить потерпілому.

Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц,у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Верховний Суд також роз`яснив, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З вищенаведених норм закону і роз`яснень Верховного Суду слідує, що виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом №1961-IV покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (страховим полісом) (частина 1 статті 528, частина 1 статті 979, статті 1166, 1194 ЦК України, пункт 22.1 статті 22, пункту 35.1 статті 35 Закону №1961-IV).

Якщо при настанні страхового випадку між учасниками дорожньо-транспортної пригоди були відсутні розбіжності з приводу обставин події, ступеня вини кожного з них в дорожньо-транспортній пригоді, характеру та переліку видимих пошкоджень транспортних засобів, між завдавачем шкоди і потерпілим може бути укладено правочин про страхову виплату в межах сум і відповідно до пункту 32.2 статті 32 Закону №1961-IV шляхом спільного заповнення бланка повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (частина 1 статті 627 ЦК України, абзац третій пункту 32.2. 32 Закону №1961-IV).

При наявності такого правочину, у разі здійснення страховиком страхової виплати відповідно до статті 33 Закону №1961-IV, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 528, частина 1 статті 599 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 50 Цивільного процесуального кодексу України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

В постанові Верховного Суду від 20.06.2018 N 308/3162/15-ц роз`яснено, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_3 є одночасно потерпілим у відносинах внаслідок заподіяння шкоди (статті 22, 1166 ЦК України) і вигодонабувачем у відносинах з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння шкоди (стаття 979 ЦК України), він має право на власний розсуд обирати з цих осіб того, до кого пред`явити позов.

При визначенні належності відповідачів судом враховано, що клопотання про залучення ПРАТ СК «Універсальна» в якості співвідповідача позивачем не заявлялося.

При цьому ОСОБА_3 протягом тривалого розгляду справи жодних позовних вимог до страховика не пред`являв, та відповідно до укладеної з останнім угоди погодився із розміром страхового відшкодування.

Враховуючи, що цивільна відповідальність ОСОБА_4 полісом ОСЦПВ №АО/0741532 від 28.05.2019 року застрахована за договором ОСЦПВ у ПРАТ СК «Універсальна»; при настанні страхового випадку (ДТП) між завдавачем шкоди (і потерпілим був укладений правочин про відшкодування завданої майнової шкоди шляхом виплати страхового відшкодування в межах сум страхового відшкодування; відповідно до заяви ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування, останній скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та визнання ним факту отримання страхового відшкодування за цим страховим випадком, суд приходить до висновку, що ПРАТ СК «Універсальна» забезпечило реалізацію абсолютного права ОСОБА_3 на відшкодування шкоди, завданої у ДТП, шляхом виплати йому страхового відшкодування.

При цьому за клопотанням позивача по справі, ухвалою від 25.05.2020 року призначено авто товарознавчу експертизу. Відповідно до висновку судового експерта №20-762 від 17.11.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням цін на нормо годину чинної на СТО де відновлювався даний автомобіль 12193 грн. 14 коп.; вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням цін на нормо годину чинної на СТО де відновлювався даний автомобіль 8847.25 грн.

Враховуючи, що з відповідача в силу закону (стаття 1194 ЦК України, стаття 36 Закону №1961-IV) можуть бути стягнуті тільки збитки, які перевищують граничний розмір страхової суми, а також виходячи з того, що сума заявлена позивачем до стягнення, з врахуванням одержаного страхового відшкодування, цю межу не перевищила ліміт відповідальності страховика за договором ОСЦПВ в даному випадку, суд дійшов висновку, що звернувшись до суду із цим позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 фактично просить стягнути частину невиплаченого страхового відшкодування (різницю в оцінці відновлювального ремонту з урахуванням зносу за експертним дослідженням і оцінкою страховика), відповідно, належним відповідачем за вимогою про стягнення шкоди, заподіяної ДТП автомобілю позивача в даному випадку виступає ПРАТ "СК «Універсальна».

Доводи позивача про те, що відповідач, як завдавач шкоди, відшкодовує різницю між виплаченим страховим відшкодування і вартістю відновлювального ремонту, відхиляються, оскільки не враховують ту обставину, що між сторонами укладено правочин про відшкодування завданої майнової шкоди шляхом виплати страхового відшкодування, а ПРАТ "СК «Універсальна», як страховик цивільної відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону №1961-IV здійснив відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, і таке відшкодування проведене страховиком в межах ліміту відповідальності, встановленого абзацом другим пункту 22.1 статті 22 Закону№1961-IV, тому в силу статті 1194 Цивільного кодексу України підстави для стягнення з ОСОБА_4 завдавача шкоди заявлених збитків в розмірі, що не перевищують даний ліміт, відсутні.

Подані позивачем матеріали справи, зокрема замовлення наряд №КАЗН003620 від 28 серпня 2019 року, відповідно до якого вартість ремонту склала 10000 грн., судом в якості доказів розміру збитків не приймаються, оскільки допустимих доказів, що підтверджують оплату наданих послуг позивачем в порушення положень статті 81 ЦПК України не представлено, а помітка штампом на самому наряді-замовленні про оплату цих послуг без надання відповідних банківських документів не відповідає ознакам допустимості.

Також, судом встановлено, що висновок судового експерта №20-762 від 17.11.2020 року виконаний належною посадовою особою МВ ОНДІСЕ, що має кваліфікацію судового експерта, висновок складено у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, тому саме він є належним доказом вартості матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідачем вказаний висновок не спростований.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що розмір матеріальної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок ДТП, що мала місце 10.08.2019 року, складає суму 8847.25 грн.

За перелічених вище обставин, враховуючи заявлені вимоги, суд доходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_4 майнових збитків в розмірі встановленому висновком авто товарознавчої експертизи пред`явлена до неналежного відповідача і не підлягає задоволенню.

Що стосується інших позовних вимог ОСОБА_3 , то суд зазначає наступне.

Статтею 12 Закону № 1961-IV визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, на страховика покладено обов`язок по відшкодуванню збитків спричинених ДТП у межах страхової суми, розмір відшкодування якої завжди зменшується на розмір франшизи встановленої договором страхування.

Пунктом 36.6 ст. 36 Закону № 1961-ІV передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Оскільки відповідач несе зобов`язання як cтрахувальника компенсувати за рахунок власних коштів частину заподіяного збитку в розмірі визначеного в полісі франшизи, суд вважає необхідним з врахуванням викладеного стягнути з ОСОБА_4 суму франшизи в розмірі 1000,00 грн.

Крім того, позивачем ОСОБА_3 заявлено вимогу про стягнення транспортних витрат пов`язаних з проїздом до м. Херсон.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії чеків: АЗС ТОВ «Мото Трейдінг» 31.08.2019 року було витрачено на оплату пального А-95 393 грн., АЗС ТОВ «СІТІ Трейдінг» 23.08.2019 року було сплачено за пальне А-95 393 грн.

Однак позивачем не доведено витрату ним паливо-мастильних матеріалів за квитанцією від 23.08.2019 року, оскільки ні матеріали справи, ані ним в ході судового розгляду не було підтверджено належними чи допустимими доказами перебування його в м. Херсон в період з 23 по 28 серпня 2019 року.

При цьому витрати на оплату пального А-95 на АЗС ТОВ «Мото Трейдінг» 31.08.2019 року в розмірі 393 грн. підтверджуються відомостями, що зазначені в замовленні наряді №КАЗН003620 від 28 серпня 2019 року, з якого вбачається, що 31.08.2019 року ОСОБА_3 забрав транспортний засіб з м. Херсон, тому вказані витрати підлягають відшкодування позивачу відповідачем, так як вони знаходяться в причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, тому на підставі п.1 ч.2 ст. 22 та ст. 1166 ЦК України ці витрати підлягають відшкодуванню.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому внаслідок пошкодження автомобіля, в розмірі 5 000 грн.

Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на моральні переживання, які понесені ним для відновлення автомобіля після ДТП, відсутності можливості використовувати автомобіль, який був необхідний для вирішення його справ, а також незручності, які він зазнає у зв`язку із вирішенням спору в судовому порядку більше одного року.

Оскільки при вирішенні спору судом встановлено порушення майнових прав позивача, а також, з огляду на те, що у справах про відшкодування матеріального збитку, заподіяного ДТП, стягнення відшкодування моральної шкоди передбачено пунктом 3 частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, а факт заподіяння позивачеві моральних страждань у зв`язку із пошкодженням його майна внаслідок ДТП є очевидним, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди за заявленими в позові підставами.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України особою, відповідальною за заявленими в позові підставами є ОСОБА_4 .

Розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру заподіяних потерпілому фізичних і моральних страждань, а також ступеня вини заподіювача шкоди у випадках, коли вина є підставою відшкодування шкоди. При визначенні розміру компенсації шкоди повинні враховуватися вимоги розумності і справедливості. Характер фізичних і моральних страждань оцінюється судом з урахуванням фактичних обставин, при яких була заподіяна моральна шкода, та індивідуальних особливостей потерпілого (стаття 23 ЦК України, пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Виходячи з фактичних обставин справи: дорожньо-транспортна пригода була оформлена при взаємній згоді сторін учасників ДТП в спрощеному порядку без залучення уповноважених на те співробітників поліції, що свідчить те, що з метою прискорення процесу оформлення таких документів і виплати страхового відшкодування сторони обрали більш оперативний спосіб захисту прав потерпілого ( ОСОБА_3 ), що направлено на мінімізацію душевних страждань, які позивач зазнав під час ДТП, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір компенсації моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. є завищеним і не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Доводи позивача про те, що моральна шкода позивача також полягає в приниженні такого нематеріального блага, як гідність (необхідність протягом тривалого часу вирішувати спір в судовому порядку), суд відхиляє за безпідставністю, оскільки сторони при настанні ДТП врегулювали спір шляхом спільного заповнення євро протоколу, який не визнаний недійсним (не розірваний), позивач реалізував своє право за цим правочином, розмір збитку позивача не перевищує погоджений сторонами ліміт, неправомірної поведінки відповідача при врегулюванні цього спору судом не встановлено.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд також враховує, що позивач не пов`язує розмір моральної шкоди із заподіянням в результаті ДТП шкоди його здоров`ю.

Таким чином, з урахуванням характеру і наслідків допущеного відповідачем порушення прав позивача, вимог розумності і справедливості, суд доходить до висновку, що з останнього підлягає стягненню компенсація моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях позивача у зв`язку із пошкодженням його майна внаслідок ДТП, в розмірі 1 000 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ОСОБА_3 в частині вимог майнового характеру (про відшкодування майнової та моральної шкоди) підлягає частковому задоволенню, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути 235 (двісті тридцять п`ять) гривень 85 коп. в рахунок відшкодування судових витрат - за вимогу про відшкодування майнової шкоди в розмірі 82 грн. 17 коп. та вимогу про відшкодування моральної шкоди 153 грн. 68 коп..

Що стосується витрат на проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 25.05.2020 року, то оскільки суд дійшов висновку про відмову в цій частині позову (вимоги щодо відшкодування різниці вартості між завданим збитком та виплаченим страховим відшкодуванням) витрати за проведення експертизи слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 76-82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 виданий Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області 14.06.2006 року, проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід. номер НОМЕР_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди 1393 (одна тисяча триста дев`яносто три) гривні 60 коп., що складається з витрат на відшкодування франшизи в розмірі 1000 грн. та транспортних витрат в розмірі 393 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 виданий Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області 14.06.2006 року, проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід. номер НОМЕР_6 завдану моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 виданий Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області 14.06.2006 року, проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ід. номер НОМЕР_6 судові витрати, які складаються з витрат пов`язаних зі сплатою судового збору за вимогу про відшкодування майнової шкоди в розмірі 82 грн. 17 коп. та вимогою про відшкодування моральної шкоди 153 грн. 68 коп., а всього 235 (двісті тридцять п`ять) гривень 85 коп.

В решті позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О. Пилипенко