Справа № 2н-567/2010
Провадження № 6/461/14/21
У Х В А Л А

Іменем України

17.12.2021 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого-судді Радченко В.Є.

при секретарі Бобик Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Іванус Ірини Орестівни про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа, -

в с т а н о в и в:

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Іванус Ірина Орестівна звернулася до суду із заявою, в якій просила суд поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №2н-567/2010 виданий Галицьким районним судом м.Львова та видати його дублікат.

В обґрунтування заяви зазначає, що Галицький районний суд м.Львова видав виконавчий документ №2н-597/2010 за позовом до ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості на користь АТ КБ «Приватбанк». При підготовці виконавчого документа для направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Просить суд визнати поважними причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Представник заявника АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта» відправлення не вручене під час доставки: «інші причини».

У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності заінтересованої особи, оскільки суд вжив вичерпних заходів для належного та вчасного повідомлення ОСОБА_1 .

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Ч.3 ст. 433 ЦПК України передбачено, що заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності представника заявника та заінтересованої особи, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Також, відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд встановив, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала справа №2н-567/2010 за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 26775,62 грн., відповідно до умов укладеного договору від 06.12.2007 року, а також 133,88 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1042,80 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій, виконавчі документи з виконання судових рішень можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного для після його поновлення.

Згідно із статтею 23 зазначеного Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконаного документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Заявник просить суд поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №2н-567/2010 за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 26775,62 грн., відповідно до умов укладеного договору від 06.12.2007 року, а також 133,88 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1042,80 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Безпідставне поновлення судами строків пред`явлення виконавчих листів є порушенням конвенційних прав та порушення права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в свої рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судовий наказ №2н/567/2010 від 23 квітня 2010 року набрав законної сили 03 травня 2010 року.

Таким чином, в даному випадку, виконавчий документ міг бути пред`явлений до виконання стягувачем за вищевказаним наказом у справі №2н-567/2010 від 23 квітня 2010 року до 03 травня 2013 року.

Відповідно до акту №320 від 23.10.2019 року, згідно проведеної звірки отриманих в період 2007-2017 років і фактично наявних (не пред`явлених в органи Державної виконавчої служби України) виконавчих листів відповідно до Розпорядження №357/DNA0407-17, виявлено факт втрати виконавчого листа Галицького районного суду Львівської області у справі №2н-567/2010 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Станом на день звернення до суду з даною заявою судовий наказ по справі №2н-567/2010 в повному обсязі не виконано.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки боржник на сьогоднішній день не погасив заборгованість перед банком, самостійно рішення суду не виконується, а пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не дає можливості заявнику звернутися до органів Державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду по вказаній справі, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Після надходження дублікату вищевказаного виконавчого документу подальше виконання рішення суду буде організовано відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне заяву про видачу дубліката виконавчого листа, задовольнити, оскільки його оригінал втрачено, рішення суду не виконано і воно не втратило своєї законної сили.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 76-77, 80-81, 247, 433 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Іванус Ірини Орестівни про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа по справі №2н-567/2010 - задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа по справі №2н-567/2010 за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 .

Видати дублікат виконавчого документа №2н-567/2010 за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 26775,62 грн., відповідно до умов укладеного договору від 06.12.2007 року, а також 133,88 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 1042,80 грн. витрат на правову допомогу, для пред`явлення до виконання

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є.Радченко