Справа №:557/1662/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в особі головуючого судді Пацка Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Красносільскої сільської ради Гощанського району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Гощанського районного суду Рівненської області звернувся із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Гощанського районного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Красносільскої сільської ради Гощанського району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання заповіту недійсним.

Заявник ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 (у цивільній справі №557/1662/19 вона виступає як третя особа згідно позову ОСОБА_1 ) безпідставно та незаконно без згоди інших спадкоємців зайняла земельні ділянки спадкодавці. Вказує, що такі дії призводять до неможливого користування вказаним нерухомим майном всіма спадкоємцями.

А тому, зазначає про необхідність вжиття заходів забезпечення цивільного позову шляхом встановлення заборони користування земельними ділянками ОСОБА_2 , які належали на час смерті його матері ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, а тому фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У підпунктах 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України йдеться про те, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Постанова № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_2 як одна з спадкоємців за заповітом від 26.10.2018 року безпідставно та незаконно без згоди інших спадкоємців зайняла земельні ділянки спадкодавці.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним заповіту матері Позивача ОСОБА_6 від 26.10.2018 року.

Так, з матеріалів цивільної справи встановлено, що спадкодавець заповіла земельну часку (пай) розміром 1,79 га лише для ОСОБА_7 , інше майно спадкодавці поділено між спадкоємцями в рівних частинах.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 в цивільній справі №557/1662/19 виступає як третя особа (позивачем не вказано з самостійними вимогами чи без самостійних вимог на предмет спору), а не відповідач, який порушує права Позивача. Відповідачем є Красносільска сільська рада Гощанського району.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем є та процесуальна особа, яка на думку позивача, своєю діяльністю (діями або бездіяльністю) порушила його права та до якої позивач направляє свої позовні вимоги (свій позов) звернувшись при цьому до суду.

Відповідно до підпункту «б» пункту 15 розділу Х Земельного кодексу України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення" від 31.03.2020 року набирає чинності з 1 липня 2021 року.

Отже, на даний час Земельний кодекс України забороняє купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміну цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому і без вжиття судом заходу забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати спірну земельну ділянку, третя особа в силу вимог закону не зможе цього зробити, уклавши договір купівлі-продажу, або іншим способом відчужити спірну земельну ділянку.

Окрім того, суду не надано до заяви про забезпечення позову доказів, що ОСОБА_2 вчиняє будь-які дії з спірною земельною ділянкою без згоди інших спадкоємців, а саме заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про перешкоди у користуванні спадковим майном.

Самі лише твердження позивача про те, що ОСОБА_2 зайняла всі земельні ділянки до ухвалення судом рішення без відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на предмет спору, не доведення обставин, які свідчать про можливість утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, заява позивача є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись положеннями статей 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Красносільскої сільської ради Гощанського району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Рівненського апеляційного суду або через Гощанський районний суд Рівненської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 такого змісту:

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Д.В. Пацко