РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02 грудня 2021 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Крайнюк А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за позовом органу опіки та піклування Суворовського району м. Херсона виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Суворовського району м. Херсона виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні радизвернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментівв якому просив позбавити батьківських прав відповідача та стягнути з неї аліменти на утримання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З жовтня до служби надходили повідомлення про тривале залишення дітей без догляду батьків. Спеціалістами служби попереджено відповідача, матір дітей про адміністративну та кримінальну відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків. У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , направлено до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». ОСОБА_4 влаштовано до комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради. малолітні перебували на обліку Служби з 01.08.2018 року по 24.04.2019 року як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. Мати за весь період перебування малолітніх у закладах соціального захисту з листопада 2019 року по червень 2020 року відвідувала їх лише один раз. На підставі викладеного позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою від 17.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 22.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем її проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Ухвалою від 02.12.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 20.05.2020 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , матір`ю якого є ОСОБА_5 . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №0від 20.05.2020 року, відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 20.05.2020 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_5 . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №3 від 20.05.2020 року, відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 20.05.2020 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , матір`ю якого є ОСОБА_5 . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №8 від 20.05.2020 року, відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 20.05.2020 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , матір`ю якого є ОСОБА_5 . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №3 від 20.05.2020 року, відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно акту обстеження умов проживання від 23.10.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою родина орендує частину будинку. Умови проживання частково задовільні. Діти проживають з матір`ю в одній кімнаті де є ліжка, шафа з речами за сезоном. За вказаною адресою проживають: ОСОБА_5 та її діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Під час відвідування родини спеціалістами діти були вдома. З матір`ю проведено бесіду щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, та попереджено про адміністративну відповідальність.

Згідно актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, від 13.11.2019 року, в АДРЕСА_2 , були виявлені діти ОСОБА_1 , брудний з видимими ознаками педикульозу, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Діти доставлені у дитяче відділення лікарні ім. Тропіних.

Згідно довідки Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області від 10.09.2020 року №02-28/438, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно заяви ОСОБА_5 начальнику служби у справах дітей Суворовської районної у місті Херсоні ради від 22.11.2019 року, просить терміново влаштувати її дітей до Херсонського центру психологічної реабілітації дітей терміном на три місяці, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Обіцяла влаштуватися на роботу та створити усі необхідні умови для виховання та утримання її дітей.

Згідно заяви ОСОБА_5 , про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини, просила влаштувати її сина ОСОБА_4 в будинок дитини строком на три місяці. Їй було роз`яснено, що у разі необґрунтованої відмови забрати дитину в зазначений строк, а також відмови від участі в її вихованні та утриманні без поважних причин, адміністрація будинку дитини має право звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав на дитину або передати дитину для усиновлення іншим особам.

З відповіді №161/20 від 30.06.2020 року служби у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області начальнику служби у справах дітей Суворовського району у м.Херсоні, убачається, що ОСОБА_5 , разом зі своїми малолітніми дітьми виїхала до м.Херсона у квітні 2019 року, тому зробити акт обстеження умов проживання неможливо. З 01.08.2018 року по 24.04.2019 року діти: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебували на обліку служби у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації як такі. Що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з проживанням в сім`ї, у якій батьки, або особи які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Рішенням Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 13.12.2019 року вирішено клопотати перед Департаментом охорони здоров`я Херсонської обласної державної адміністрації про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради до вирішення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 .

Згідно повідомлення комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради №491 від 01.07.2020 року, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває у закладі на повному державному утриманні з 21.12.2019 року. З моменту прибуття до Будинку дитини, його мати ОСОБА_5 , жодного разу сина не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася станом здоров`я та долею дитини, не приймала участі у вихованні, допомоги на утримання дитини не надавала. Про причини невідвідування дитини адміністрацію закладу не повідомляла.

З акту комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради №492 від 01.07.2020 року, убачається, що за час перебування у закладі на повному державному утриманні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 21.12.2019 року по теперішній час, мати та ніхто з рідних та близьких дитини не відвідували, станом здоров`я та долею не цікавилися. Ніякої участі у вихованні не приймали, ніякої допомоги на утримання дитини не надавали.

Згідно повідомлення комунального закладу Херсонської обласної ради «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» №01-18/221 від 26.06.2020 року, за час перебування у закладі малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 21.11.2019 року по 26.06.2020 року, мати відвідувала дітей один раз 31.12.2019 року.

Згідно рішення виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради №82 від 10.07.2020 року, вирішено затвердити висновки про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було розглянуто виконавчим комітетом Суворовської районної у м.Херсоні ради - органом опіки та піклування Суворовського району м.Херсона та відповідно до висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради - органу опіки та піклування Суворовського району м.Херсона від 10.07.2020 року №82, визначено за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини.

П.16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача, та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни ним свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дітей та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до них будь-якої батьківської уваги та турботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_5 не виконує своїх батьківських обов`язків відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому є підстави для позбавлення відповідача ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди життю, здоров`ю та моральному вихованню дітей, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідача до виправлення та надасть можливість в майбутньому, при наявності їх бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та/ або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши фактичні обставини справи, наявність у відповідача дітей, враховуючи відсутність даних та належних та допустимих доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, батьків, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати своїх дітей.

Суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь державного дитячого закладу або особи, яка виховуватиме дитину, на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 13.07.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Докази, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за заявлені до неї дві позовні вимоги у розмірі 1681,60грн., (840,80грн.x2).

Керуючись ст. ст. 150, 164-165 СК України, ст. ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-264, 265, 280-283,354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов органу опіки та піклування Суворовського району м. Херсона виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) відносно дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь державного дитячого закладу або особи, яка виховуватиме дитину, починаючи з 13.07.2020 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір 1681,60грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ю.М. Єпішин