ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2436/21 Справа № 201/9441/20 Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Вказувала, що вона проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 приблизно п`ять років. Від цих стосунків у сторін народилась спільна дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час звернення з позовом стосунки між ними припинені, вона разом з донькою проживає окремо, донька повністю знаходиться на її утриманні. Донька ОСОБА_4 відвідує дитячий садок, музичну школу, заняття з професійної гімнастики. Окрім того, дитина має проблеми зі здоров`ям: загин жовчного, зубний карієс. Відповідач як батько зобов`язаний піклуватися про дитину, утримувати її.

Зазначала, що відповідач офіційно працевлаштований, обіймає посаду прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3, тому має постійний заробіток (дохід).

Вказувала також на те, що дійсно відповідач має ще одну дитину від попередніх стосунків - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак офіційно аліменти на його утримання не сплачує, оскільки мати дитини не зверталась до суду із відповідним позовом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 05 жовтня 2020 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що апелянт є батьком двох малолітніх дітей, які є рівними в своїх правах та однаково потребують матеріальної допомоги; відповідачем добровільно сплачуються аліменти на утримання кожної дитини у розмірі 3 000 грн. щомісячно; відповідач має обов`язок допомагати матеріально батькам: батько відповідача є пенсіонером, мати перебуває на обліку у Криворізькому онкологічному диспансері та має вади серця; аліменти в розмірі 1/5 частини на утримання молодшої доньки є непосильними та поставлять відповідача в скрутне матеріальне становище.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що дана справа є справою про стягнення аліментів, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення змінити в частині, виходячи з наступного.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.10) та визнається відповідачем.

Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб у АДРЕСА_1 (а.с.9) і відповідачем не заперечується.

Відповідач має ще одну малолітню дитину, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.37).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має на утриманні ще одну дитину.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Разом з тим, з визначеним розміром аліментів до стягнення суд не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України в редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набув чинності 08 липня 2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, враховуючи положення частини першої статті 141 СК України, статті 182 СК України, колегія суддів вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги та приходить до висновку про зміну розміру стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 з 1/5 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновків про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зміни оскаржуваного рішення суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів та залишення без змін рішення суду в іншій частині.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року змінити, зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь матері дитини ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/5 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 12 березня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.