ПОСТАНОВА

Іменем України

30 листопада 2021 року м. Кропивницький

справа № 394/209/20

провадження № 22-ц/4809/853/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач Приватне підприємство «Новий Світ», інтереси якого представляє адвокат Шеремет Максим Петрович;

відповідач ОСОБА_1 ;

треті особи - ОСОБА_2 , Державний реєстратор Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Новий Світ» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року, у складі головуючого судді Запорожець О.М. у справі за позовом Приватного підприємства «Новий Світ» до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , Державний реєстратор Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року Приватне підприємство «Новий Світ» (далі ПП «Новий Світ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , Державний реєстратор Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі.

В обгрунтування позову позивач посилався на те, що між ПП «Новий Світ» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі б/н від 10 червня 2008 року щодо передачі у строкове платне користування земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0435 площею 10,52 га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказував, що державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі було проведено 28 січня 2010 року у Новоархангельському відділенні Кіровоградської регіональної Філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №64.

Зазначав, що на момент звернення із даним позовом договір оренди землі від 28 січня 2010 року є укладеним та зареєстрованим належним чином, а тому є дійсним.

Крім того зазначав, що позивач починаючи від початку дії договору оренди землі б/н від 10 червня 2008 року виконує всі обов`язки (істотні умови договору), а саме: своєчасно сплачує орендну плату, використовує земельну ділянку виключно за її цільовим призначенням.

Вказував, що при отриманні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер: 203474365 було виявлено, що державним реєстратором Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області Арделян Інною Іванівною щодо земельної ділянки реєстраційний номер 236 за кадастровим номером :02:000:0872 площею 5,2633 га, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 51533266 від 10.03.2020 року та на його підставі внесено відповідні записи:

- № 35859176 від 03.03.2020 року про інше речове право - право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі між відповідачем та ОСОБА_2 .

Також, при отриманні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер: 203468204 було виявлено, що державним реєстратором Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області Арделян Інною Іванівною щодо земельної ділянки реєстраційний номер 236 за кадастровим номером :02:000:0871 площею 5,2634 га, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 51532424 від 10.03.2020 року та на його підставі внесено відповідні записи:

- № 35858463 від 03.03.2020 року про інше речове право - право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі між відповідачем та ОСОБА_2 .

Таким чином, позивачем було виявлено, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0435 площею 10,52 га було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія, номер та дата видання якого, повністю збігається з зазначеним у договорі оренди, укладеного між позивачем та відповідачем, натомість кадастрові номери зазначені зовсім інші, ніж той, який міститься у договорі оренди - :02:000:0435.

Вважає, що земельній ділянці, що була передана позивачеві у тимчасове платне користування, було здійснено поділ земельних ділянок та присвоєно інші кадастрові номери та відомості щодо неї внесено до державного земельного кадастру.

Відповідачем, було укладено договори оренди та земельні ділянки передано в оренду третій особі - ОСОБА_2 .

Проте, позивач вважає, що договір оренди, який укладений між позивачем та відповідачем є чинним, і не розірваний за згодою сторін, не припинений та не визнаний недійсним в судовому порядку.

Тому, існування одночасно двох правочинів щодо одного об`єкту договору та зобов`язань прямо суперечить чинному законодавству.

На день звернення із даним позовом спірна земельна ділянка згідно акта приймання-передачі від 10.06.2008 перебуває у користуванні позивача й відповідачу не поверталася.

З вимогою про повернення земельної ділянки відповідач не звертався, а тому і не міг передати земельну ділянку третій особі - ОСОБА_2 .

Вважає, що договори оренди землі між відповідачем та третьою особою ОСОБА_2 були укладені з порушенням норм чинного законодавства та прав позивача як орендаря (ПП «Новий Світ») на належне користування землею та не можуть бути дійсними, тому що були укладені в період дії договору оренди, укладеного між позивачем та відповідачем.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України право позивача оренди земельної ділянки площею 2,9595 га. кадастровий № :02:000:1301) підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного 30.04.2019 відповідачем, як орендодавцем з іншим орендарем - ОСОБА_2 .

Просив суд визнати недійсним договір оренди землі укладений між відповідачем та третьою особою ОСОБА_2 щодо земельної ділянки кадастровий №:02:000:0871 площею 5,2634 га.; визнати недійсним договір оренди землі укладений між відповідачем та третьою особою ОСОБА_2 щодо земельної ділянки кадастровий №:02:000:0872 площею 5,2633 га.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Не погоджується із позицією суду першої інстанції, що позивачем не правильно визначено процесуальний статус сторін у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні даного позову суд першої інстанції послався на те, що даний позов пред`явлено до ОСОБА_1 (відповідача), хоча спірний договір було укладено із ОСОБА_2 (третьою особою), яка мала бути у даній справі із правовим статусом відповідача, оскільки своїми діями вона також порушила права позивача та схвалила з відповідачем правочин.

Крім того, суд першої інстанції зауважив, що зміст прав третьої особи має більш звужений характер ніж у відповідача, а тому ухвалення судового рішення по суті позовних вимог буде наслідком порушення прав також і третьої особи.

Також суд першої інстанції вказав, що згідно процесуального законодавства на стадії судового розгляду, суд не вправі залучити в якості співвідповідача - ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 10,52 га., яка розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, кадастровий номер :02:000:0435(а.с.10-11).

10 червня 2008 року між ПП «Новий світ» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки терміном на 12 років, який зареєстрований у Новоархангельському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП Центру ДЗК 28 січня 2010 року за №64 (а.с.5-9).

Акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі підписано сторонами 10.06.2008 року (а.с.13).

Судом першої інстанції встановлено, що між відповідачем та третьою особою ОСОБА_2 було укладено договори оренди земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0871 та кадастровим номером :02:000:0872 (а.с.14-17).

Відповідно до статуту ПП «Новий Світ» воно належить компанії «КІНТАС ЛІМІТЕД» /а.с.18-27/.

03 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0871, площа якої становить 5,2634 га., терміном на 15 років (а.с.62-65).

Зі світлокопії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-020 сформованого 28.02.2020 року на запит ОСОБА_1 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0872, площа якої 5,2633 га обмежень у використанні, встановлених Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року №1051 не має.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам (ст. 93 ЗК України).

Спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду Землі»).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду Землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Дефініція договору оренди землі дана у ст. 13 Закону України «Про оренду землі», зокрема - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону України «Про оренду Землі»).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

В розумінні ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду Землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

В розділі IV закріплені права та обов`язки орендодавців і орендарів, захист їх прав.

Судом першої інстанції правильно застосовано вищевказані норми матеріального права та правильно зазначено, що сторони зобов`язання договору оренди землі, предметом, якого є земельна ділянка, повинні дотримуватись положень Закону України «Про оренду землі».

Матеріалами справи підтверджено, що згідно п. 43 договору укладеного між повивачем та відповідачем 10.06.2008 передбачено, що договір набирає чинності після його підписання та державної реєстрації.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно частини 1 статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 50 ЦПК України передбачено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача ( ст. 51 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Нормами цивільного процесу саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

На відміну від позивача відповідач це особа, яка, на думку позивача або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Треті особи належать до осіб, які мають матеріально-правову і процесуально-правову заінтересованість у справі.

Участь третіх осіб у цивільній справі зумовлена тим, що судовий спір між сторонами опосередковано стосується прав та інтересів інших осіб, а тому участь у справі третіх осіб, є формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язанні зі спірними правовідносинами. Разом з тим, їх участь у справі дозволяє суду повно та всебічно дослідити обставини справи, з`ясувати дійсні взаємовідносини учасників спору.

Правильним є висновок суду першої інстанції , що задоволення даного позову може безпосередньо вплинути на обсяг прав і обов`язків третьої особи у даній справі щодо спірних правовідносин - ОСОБА_2 , процесуальний статус якої в даній справі невірно визначений позивачем і не може бути змінений судом апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Новий Світ» - залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 27 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

06.01.2022- складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л. М. Дьомич

О.Л. Карпенко