КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/2366/15 Головуючий у І інстанції -Тиханський О.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника прокурора Обухівського району Київської області в інтересах територіальної громади в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2021 року у справі за позовом першого заступника керівника прокурора Обухівського району Київської області в інтересах територіальної громади в особі Козинської селищної ради Обухівського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, треті особи - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,-

встановив:

Прокурор в інтересах держави в особі Козинської селищної ради звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, уточнивши яку вказав, що спірні земельні ділянки загальною площею 0,5826 набуті у власність без прийняття відповідного рішення Козинською селищною радою, державний акт на спірну земельну ділянку був підроблений. В подальшому спірна змелена ділянка була поділена та відчужена відповідачам. В зв`язку з чим, прокурор просить витребувати спірні земельні ділянки на користь територіальної громади смт. Козин.

Остаточно прокурор просив витребувати на користь територіальної громади смт. Козин з чужого незаконного володіння: ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0612га, яка є частиною земельної ділянки к/н :05:034:0092; земельну ділянку пл.0,0623 га, яка є частиною ділянки з к/н :05:034:0093, земельну ділянку площею 0,0631га, яка є частиною земельної ділянки з к/н :05:034:0094, земельну ділянку площею 0,0640 га, яка є частиною земельної ділянки к/н :05:034:0095. ОСОБА_2 земельну ділянку пл. 0,0720га, яка є частиною ділянки к/н :05:034:0091. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1257 га, яка є частиною ділянки к/н :05:034:0098. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0657 га, яка є частиною земельної ділянки з к/н :05:034:0097. ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0649 га, яка є частиною земельної ділянки з к/н :05:034:0096.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор просив рішення суду скасувати і позов задовольнити повністю, посилаючись на те, що суд не встановив обставин, що мають значення для вирішення справи, не перевірив надані ним докази, дійшов неправильного висновку про неналежний спосіб захисту, а також висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Судом неправильно застосовано норми матеріального права.

У відзиві представник ОСОБА_6 заперечує щодо доводів апеляційної скарги, вказує, що ОСОБА_6 відчужив спірну земельну ділянку, тому не є належним відповідачем по справі. Крім того, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні земельні ділянки з кадастровими номерами, які просить витребувати прокурор.

У відзиві представник ОСОБА_1 заперечує щодо доводів апеляційної скарги, вказує, що відповідач придбав відповідно до договору міни земельну ділянку площею 1,1827 га, що розташована в смт. Козин. В подальшому був здійснений поділ земельної ділянки на 8 ділянок, встановлені межі земельних ділянок, та побудовано 8 житлових будинків, які введено в експлуатацію та зареєстровано право власності. Крім того, рішенням Козинської селищної ради вказаним будинкам присвоєно адреси. Вказані дані відображені на детальному плану території смт. Козин, що підтверджує схвалення та відсутність претензій у селищної ради щодо спірних земельних ділянок. В зв`язку з чим, відповідач при придбанні земельних ділянок був переконаний у законності їх набуття. Крім того, прокурор просить витребувати земельні ділянки, кадастрові номери яких відсутні у публічній кадастровій карті. Прокурором не доведено, що спірні земельні ділянки належали до комунальної власності, а ОСОБА_7 набула їх у власність на підставі договорів купівлі - продажу.

Крім того, прокурором подано позов з пропущенням строку позовної давності. Крім того, в уточненому позові прокурор просить витребувати частини від земельних ділянок без конкретизації цих частин. Крім того, прокурором обрано не вірний спосіб захисту, та не надано доказів щодо незаконності вибуття спірних земельних ділянок із комунальної власності.

ОСОБА_5 додатково зазначав, що прокурором порушено порядок звернення до суду, на спірних земельних ділянках побудовано будинки та зареєстровано право власності, Козинською селищною радою присвоєно адреси. Вказані дані відображені на детальному плану території смт. Козин. Прокурором не доведено підробку державного акту на ОСОБА_7 та не обґрунтовано стверджується, що спірні земельні ділянки не передавались у приватну власність. Кримінальне провадження по вказаним обставинам закрито в зв`язку з відсутністю складну кримінального правопорушення. Відсутні докази підробки державного акту на землю. В зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову. Крім того, відповідач подав заяву про застосування строку пропущення позовної давності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок № 6326 від 31.07.2008 року. На підставі вказаного договору ОСОБА_7 відчужила на користь ОСОБА_6 наступні земельні ділянки загальною площею 0,5826 га: кадастровий номер :05:034:0011, кадастровий номер :05:034:0012, кадастровий номер :05:034:0013, кадастровий номер :05:034:0014.

Згідно інформації, вказаної у договорі, земельні ділянки належали продавцю на підстав Державного акту серії ЯБ № 794335, виданого на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року за №№ 764, 770, 774, 778 зареєстрованого в Книзі Записів державних актів на право власності на землю за № 0814 від 17.03.2006 року.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №794335, ОСОБА_7 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року за №№ 764, 770, 774, 778 є власником земельної ділянки площею 0,5826 га, що розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, зареєстрованого в Книзі Записів державних актів на право власності на землю за № 0814 від 17.03.2006 року, за підписом начальника Обухівського районного відділу земельних ресурсів Пазюка І.Р.

Також, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок № 6319 від 31.07.2008 року.

На підставі вказаного договору ОСОБА_7 відчужила на користь ОСОБА_6 наступні земельні ділянки загальною площею 0,6 га: кадастровий номер :05:034:0047; кадастровий номер :05:034:0048; кадастровий номер :05:034:0049; кадастровий номер :05:034:0050; кадастровий номер :05:034:0051.

Згідно інформації, вказаної у договорі, земельні ділянки належали продавцю на підстав Державного акту серії ЯГ № 173128, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.03.2006 року за № 984 зареєстрованого в Книзі Записів державних актів на право власності на землю за № 0980 від 19.04.2006 року.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №281476 виданого 16.02.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 0814 ОСОБА_8 на підставі договору купівлі - продажу № 766 від 05.03.2005 року є власником земельної ділянки площею 0,1500 га, що розташована по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :05:106:0007.

Відповідно до листа № 1.1-34/411, від 26.06.14 року управління Держземагентства в Обухівському районі повідомило, що інформацію до 2007 року про записи з книги реєстрації державних актів на право власності на землю управління надати не має можливості, оскільки дані книги реєстрації в управлінні відсутні та не передавались. Згідно програмного комплексу ведення Державного земельного кадастру «Національна кадастрова система» земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 не обліковуються.

Відповідно до листа Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 544 від 02.07.2014, повідомлено, що в селищній раді не виявлено будь-яких документів щодо земельних ділянок, які були придбані ОСОБА_7 , договори з реквізитами №764,770,778 не реєструвались, відомості відсутні. В селищній раді не ведеться реєстрація речових прав, по господарська та поземельна книги не ведуться, станом на 2006 рік в зв`язку зі зміною законодавства та зберіганні даних про власників земельних ділянок та землевпорядної документації в Управлінні Держземагенства в Обухівському районі не має.

Відповідно до показів ОСОБА_9 , який у 2006 році був в.о. начальника Обухівського районного відділу земельних ресурсів, підпис на державному акті серії ЯБ № 794335, виданий на ім`я ОСОБА_7 , підроблений.

Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 3-03/469 від 17.04.2015 року, вказано, що підписи від імені ОСОБА_9 на лицевій та зворотній сторонах державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 7943335, виданий на ім`я ОСОБА_7 17.03.2006 року, виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою з наслідуванням дійсних підписів ОСОБА_9 .

Відповідно до інформації ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України № 11024/01-10 від 30.04.2015, у зв`язку з тим, що 01.01.2013 функціонування Реєстру правочинів було припинено у зв`язку з прийняттям постанови КМУ № 824 «Деякі питання державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 05.09.2012 року, а надання з нього інформації, у будь-який спосіб, не передбачено чинним законодавством.

Відповідно до листів нотаріусів Обухівського районного нотаріального округу повідомлялось, що ними не посвідчувались договори купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року за №№ 764,770,774, 778, набувачем яких є ОСОБА_10 .

Відповідно до листа прокурора Обухівського району від 08.06.2012 року, ОСОБА_6 повідомлено, що на підставі цивільно-правових угод ним на праві власності використовується земельна ділянка у АДРЕСА_1 , загальною площею 1,1862 га. Виходячи з матеріалів, повідомлено про відсутність підстав для оспорювання права на володіння належною земельною ділянкою.

Відповідно звернення ОСОБА_6 прокуратурою Київської області проведено наглядове провадження № 110-12, розпочате 07.06.2012, закінчено 08.06.2012 року.

Відповідно до технічної документації із землеустрою, на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок №№ 6319 та 6326 від 31.07.2008 року ОСОБА_6 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 1,1826 га з кадастровим номером :05:034:0068.

На підставі договору міни № 433 від 23.03.2017 року ОСОБА_6 відчужив право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:034:0068 (складовою якої є спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014) на користь ОСОБА_1 .

У подальшому, на підставі заяви, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В. за № 1705 від 26.07.2017 року земельну ділянку площею 1,1827 га з кадастровим номером :05:034:0068 поділено на наступні земельні ділянки: площею 0,1284 га з кадастровим номером :05:034:0092, площею 0,1315 га з кадастровим номером :05:034:0093, площею 0,1345 га з кадастровим номером :05:034:0094, площею 0,1372 га з кадастровим номером :05:034:0095, площею 0,1481 га з кадастровим номером :05:034:0091, площею 0,223 га з кадастровим номером :05:034:0098, площею 0,1410 га з кадастровим номером :05:034:0097, площею 0,139 га з кадастровим номером :05:034:0096.

Надалі, ОСОБА_1 відчужив право власності:

- на земельну ділянку з кадастровим номером :05:034:0091 на користь ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 2383 від 03.10.2018 року;

- на земельну ділянку з кадастровим номером :05:034:0098 на користь ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 2112 від 28.08.2019 року;

- на земельну ділянку з кадастровим номером :05:034:0097 на користь ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу

№ 1868 від 26.06.2019 року;

- на земельну ділянку з кадастровим номером :05:034:0096 на користь ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 4648 від 20.09.2018 року.

Відповідно до даних з публічної кадастрової карти відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 відсутні.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме на спірних земельних ділянках побудовані житлові будинки:

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 . Підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер 249/09-17, виданий 07.11.2017 , видавник ПП «Приват-Інвеста»; рішення органу місцевого самоврядування, «Про присвоєння адреси об`єкту будівництва», серія та номер 23/33, виданий 08.12.2017 , видавник Козинська селищна рада Обухівського району Київської області; декларація про готовність об`єкта до експлуатації , серія та номер КС07 виданий 27.11.2017р., видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Київській області. Кадастровий номер земельної ділянки: :05:034:0092, реєстраційний номер 231; площа: 0,1284 га., державна реєстрація 13.10.2017 , орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області: цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); власник ОСОБА_1 ;

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 ; підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер 248/09-17, виданий 07.11.2017 , видавник ПП «Приват-Інвеста»; рішення органу місцевого самоврядування, «Про присвоєння адреси об`єкту будівництва», серія та номер 23/34, виданий 08.12.2017, видавник Козинська селищна рада Обухівського району Київської області; декларація про готовність об`єкта до експлуатації , серія та номер КС 02 виданий 27.11.2017 , видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Київській області; кадастровий номер земельної ділянки: :05:034:0093, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; площа: 0,1315га., державна реєстрація 13.10.2017 орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник ОСОБА_1 .

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 ; підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер 247/09-17, виданий 07.11.2017 , видавник ПП «Приват-Інвеста»; рішення органу місцевого самоврядування, «Про присвоєння адреси об`єкту будівництва», серія та номер 23/35, виданий 08.12.2017 , видавник Козинська селищна рада Обухівського району Київської області; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер КС96 виданий 27.11.2017р., видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Київській області; кадастровий номер земельної ділянки: :05:034:0094, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; площа: 0,1345га., державна реєстрація 13.10.2017р., орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); власник ОСОБА_1 .

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 ; підстава виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер 246/09-17, виданий 07.11.2017 року, видавник ПП «Приват-Інвеста»; рішення органу місцевого самоврядування, «Про присвоєння адреси об`єкту будівництва», серія та номер 23/36, виданий 08.12.2017 року, видавник Козинська селищна рада Обухівського району Київської області; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер КС89 виданий 27.11.2017 року, видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області; кадастровий номер земельної ділянки: :05:034:0095, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; площа: 0.1372 га., державна реєстрація 13.10.2017 року, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); власник ОСОБА_1 .

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу житлового будинку серія та номер 2383, виданий 03.10.2018 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В.; кадастровий номер земельної ділянки: :05:034:0091, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; площа: 0,1481га., цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); власник ОСОБА_2 .

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу житлового будинку серія та номер 4648, виданий 20.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковська О.С. кадастровий номер земельної ділянки: :05:034:0096, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; площа: 0,139га., дата державної реєстрації 13.10.2017р.. орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області: цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); власник ОСОБА_5 .

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу житлового будинку серія та номер 1868, виданий 26.06.2019 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. кадастровий номер земельної ділянки: :05:034:0097, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; площа: 0,141га., дата державної реєстрації 13.10.2017р., орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області: цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); власник ОСОБА_4 .

- житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу серія та номер 2112, виданий 28.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірха І.С. кадастровий номер земельної ділянки: :05:034:0098, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 231; площа: 0,223га., дата державної реєстрації 13.10.2017р., орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: відділ в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області: цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); власник ОСОБА_3 .

Відповідно до схеми вказані будинки внесені до детального плану території смт. Козин Обухівського району Київської області.

Відповідно до витягу в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження № 0000699 від 06.09.2014 за ч.1 ст.358 КК України, щодо підроблення державного акту на право власності на землю на ім`я ОСОБА_10 , яке 26.08.2020 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Встановивши вказані обставини, оцінивши подані прокурором докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх доказів, що підтверджували б заявлені позовні вимоги та підтверджували перебування спірних земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 у комунальній власності територіальної громади смт Козин на момент їх придбання ОСОБА_7 чи ОСОБА_6 та їх вибуття із комунальної власності поза волею позивача виходячи з наступного.

З листа Управління Держземагенства в Обухівському районі вих. №1.1-34/411 від 26.06.2014р. (арк. справи №18-19, том 1), на який прокурор посилається як на доказ, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 не вилучалися з комунальної власності територіальної громади смт.Козин, не є можливим встановити факт належності спірних земельних ділянок до комунальної власності територіальної громади смт. Козин та не є можливим встановити факт незаконного, поза волею Козинської селищної ради вибуття вказаних земельних ділянок з її володіння. Управління Держземагенства в Обухівському районі вказано, що книги реєстрації державних актів в управлінні відсутні. Згідно програмного комплексу ведення Державного земельного кадастру «Національна кадастрова система» земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011; :05:034:0012; :05:034:013; :05:034:0014 не обліковуються, тому надати відомості щодо дати внесення до програмного комплексу ПІБ спеціаліста, та дані землевпорядної організації управління не має можливості.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6 земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 об`єднано разом з іншими придбаними ділянками в одну ділянку загальною площею 1,1826 га з кадастровим номером :05:034:0068, що підтверджується Державним актом на право власності на землю від 12.09.2008р. Відповідно, «Національна кадастрова система» в 2014 році не містила інформацію про земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011; :05:034:0012; :05:034:013; :05:034:0014.

Щодо листа Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №544 від 02.07.2014р. (арк. справи 20, том 1), в якому селищна рада вказує на відсутність будь-яких документів щодо земельних ділянок, які були придбані гр. ОСОБА_7 , договори з реквізитами №764, 770, 778 від 08.02.2006р. в Козинській селищній раді не реєструвались, відомості про вказані договори в книзі реєстрації договорів купівлі-продажу земельних ділянок за 2006 та наступні роки відсутні. Та, зазначає, що в зв`язку з набранням законної сили Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в Козинській селищній раді не ведеться реєстрація речових прав, погосподарська та поземельна книги не ведуться, станом на 2006 рік також були відсутні у зв`язку із зберіганням даних про власників земельних ділянок та землевпорядної документації в Управлінні Держземагенства в Обухівському районі».

Відповідно, з наведеного листа Козинської селищної ради, не є можливим встановити факт належності спірних земельних ділянок до комунальної власності територіальної громади смт. Козин, не є можливим встановити факт незаконного, поза волею Козинської селищної ради вибуття вказаних земельних ділянок з її володіння.

Відсутність в Козинській селищній раді документів, що підтверджують право власності на спірні земельні ділянки у ОСОБА_7 не може свідчити про протиправне набуття їх у власність, крім того селищна рада вказала, що дані про власників земельних ділянок станом на 2006 рік зберігалися в Управлінні держземагенства в Обухівському районі.

Прокурором та Козинською селищною радою не доведено належність до комунальної власності смт Козин земельних ділянок з кадастровими номерами :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 на момент їх придбання ОСОБА_7 та на момент їх відчуження ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини ; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

В Акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№794335 підставою виникнення права власності на земельні ділянки у ОСОБА_7 вказано Договори купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 №764, №770, №774, №778.

Прокурор вказує, що Договори купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року №764, №770, №774, №778 насправді не посвідчувалися, в обґрунтування чого надав листи від приватних нотаріусів державної нотаріальної контори та Київського обласного державного нотаріального архіву, проте відповіді приватного нотаріуса Чеботар С.І. від 15.06.2015 вих №189/01-16 (арк. справи 71, том 1), приватного нотаріуса Кравченко Л.Г від 13.06.2015р. вих№32/01-14 (арк. справи 73, том 1), приватного нотаріуса Семенченко В.І. (арк. справи 74, том 1) стосуються іншої особи та повідомляють про відсутність зареєстрованих договорів із ОСОБА_10 , тоді як стороною Договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року №764, №770, №774, №778 виступала ОСОБА_7 , тобто відповіді надані щодо іншої особи, і не можуть свідчити про відсутність таких договорів.

Разом з тим, Договори купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 №764, №770, №774, №778, на підставі яких ОСОБА_7 набула у власність земельні ділянки не оспорювалися, недійсними не визнавалися, відповідно суду не надано доказів, що ставили б під сумнів правомірність виникнення права власності на землю у ОСОБА_7 .

Державний акт на право власності на землю не є правовою підставою набуття права власності на земельну ділянку, державний акт на право власності на земельну ділянку лише посвідчує право власності на землю, однак не є підставою виникнення такого права в розумінні положень цивільного та земельного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.04.2020 у справі №373/1810/16-ц.

Покази ОСОБА_9 відібрані в 2014 році, який у 2006 році займав посаду в.о. начальника Обухівського районного відділу земельних ресурсів та Висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 17.04.2015 №3-03/469, що отримані в межах кримінального провадження №0000699, суд вважав, що не підтверджують протиправність вибуття спірних земельних ділянок з власності територіальної громади смт Козин та оцінюючи їх в сукупності з іншими доказами наявними у справі, суд визнав їх неналежним доказом, оскільки покази свідка повинні бути безпосередньо отриманні в судовому засіданні відповідно до ст.ст.78,90 ЦПК України.

Представником відповідача ОСОБА_1 , а також відповідачем ОСОБА_5 долучено до матеріалів справи витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000699, з якого вбачається, що за наслідками розслідування, кримінальне провадження №0000699 закрито 26.08.2020 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно, правоохоронними органами не виявлено порушення у придбанні спірних земельних ділянок ОСОБА_7 чи ОСОБА_6 та будь-яке протиправне заволодіння спірними земельними ділянками іншими особами.

Наявне в матеріалах справи Наглядове провадження №110-12 проведене Прокуратурою Обухівського району Київської області за зверненням ОСОБА_6 від 07.06.2012р (арк. справи 82-125, том 1), підтверджує, що ОСОБА_6 на підставі цивільно-правових угод використовувалась земельна ділянка у АДРЕСА_3 , загальною площею 1,1862 га, виходячи з наявних матеріалів, прокуратурою встановлено відсутність підстав для оспорювання права володіння, користування та розпорядження належною земельною ділянкою (арк. справи 125, том 1).

Таким чином, суд дійшов висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог, матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів про протиправне вибуття спірних земельних ділянок з комунальної власності територіальної громади смт. Козин.

Щодо поведінки Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, то остання повноважних представників для участі у справі під час нового розгляду не направляла, пояснень з урахуванням постанови Верховного Суду від 16.01.2019 року не надавала, в останніх поясненнях від 07.10.2015 (арк. справи 126 т.1) підтримувала заявлений позов прокурора та вказувала на неправомірне вибуття спірних ділянок з комунальної власності територіальної громади, разом з тим доказів на підтвердження перебування спірних ділянок у комунальній власності територіальної громади смт Козин не надала.

В матеріалах справи містяться рішення Козинської селищної ради №23/32, №23/33, №23/34, №23/35, №23/36, №23/37, №23/38, №23/39 від 08.12.2017 про присвоєння поштових адрес новоствореним об`єктам нерухомого майна на земельних ділянках що включають спірні довідки Козинської селищної ради вих. №№1252, 1255, 1254, 1259, 1258, 1257, 1256 від 22.11.2017р. про резервування адрес за об`єктами будівництва на земельних ділянках.

З Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , вбачається, що Козинську селищну раду повідомлялося листом від 21.08.2017р. вих. №3 про проведення робіт із закріплення межових знаків меж земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 , та висловлювалося прохання про направлення представника від селищної ради для погодження акту приймання передачі межових знаків.

Такі дії Козинської селищної ради та схвалення подальшого поділу та реєстрації новоутворених земельних ділянок свідчать про латентний характер поведінки позивача.

Також Козинська селищна рада щодо уточнених позовних вимог прокурора своєї правової позиції не висловлювала.

В уточнених позовних вимогах прокурор просив витребувати на користь територіальної громади смт. Козин з чужого незаконного володіння: ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0612га, яка є частиною земельної ділянки к/н :05:034:0092; земельну ділянку пл.0,0623 га, яка є частиною ділянки з к/н :05:034:0093, земельну ділянку площею 0,0631га, яка є частиною земельної ділянки з к/н :05:034:0094, земельну ділянку площею 0,0640 га, яка є частиною земельної ділянки к/н :05:034:0095. ОСОБА_2 земельну ділянку пл. 0,0720га, яка є частиною ділянки к/н :05:034:0091. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1257 га, яка є частиною ділянки к/н :05:034:0098. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0657 га, яка є частиною земельної ділянки з к/н :05:034:0097. ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0649 га, яка є частиною земельної ділянки з к/н :05:034:0096.

В обґрунтування визначення площ спірних земельних ділянок в новоутворених ділянках прокурор додав зведений план земельних ділянок в АДРЕСА_3 . Проте, вказаний зведений план не дозволяє встановити де саме частини земельних ділянок розташовані на місцевості, чи відповідають частини, що заявлено до витребування безпосередньо спірним ділянкам, яким чином проведено розрахунок площ та в якому розмірі новоутворені ділянки включають спірні.

Задоволення позовних вимог в уточненому вигляді створює ризик для позбавлення відповідачів права власності на земельні ділянки спори щодо яких відсутні, що є неприпустимим.

При цьому суд встановив добросовісність та підставність набуття права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:034:0092; :05:034:0093, :05:034:0094, :05:034:0095 ОСОБА_1 , кадастровий номер :05:034:0091 ОСОБА_2 , кадастровий номер :05:034:0098 ОСОБА_3 , кадастровий номер :05:034:0097 ОСОБА_4 , кадастровий номер :05:034:0096 ОСОБА_5 , будівництво на вказаних ділянках житлових будинків, що введені в експлуатацію та право власності на які зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно відсутність правових підстав для їх витребування.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року, скасовуючи попередні у даній справі судові рішення та повертаючи її на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, касаційний суд вказав, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції передчасно зробив висновок на відсутність доказів, які б доводили факт вибуття спірної земельної ділянки з володіння власника поза його волею, оскільки землі, що відносяться до меж смт Козин Обухівського району Київської області, в силу вимог закону перебувають у комунальній власності його територіальної громади.

Прокурор, пред`являючи позов, надав докази щодо того, що зазначений орган місцевого самоврядування наполягає на тому, що спірна земельна ділянка вибула із комунальної власності територіальної громади за відсутності її волевиявлення, а відтак ця обставина підлягала обов`язковому з`ясуванню.

Також судами не встановлено час фактичного вибуття спірної ділянки з володіння власника, обставини її вибуття, відкритість або, навпаки, латентний характер порушення прав власника щодо неї.

Судами не встановлено, чи приймалось у встановленому законом порядку рішення про вибуття земельних ділянок площею 0, 5826 га, з кадастровими номерами: :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014, що розташовані в смт Козин Обухівського району, із комунальної власності територіальної громади та передачу у приватну власність фізичній чи юридичній особі.

За результатами нового розгляду справи, враховуючи висновки та вказівки Верховного Cуду згідно матеріалів справи встановлено, що 31 липня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено договір № 6326 купівлі - продажу земельних ділянок загальною площею 0,5826 га з кадастровими номерами: :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 (спірні земельні ділянки) та земельні ділянки площею 0,6 га на підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок №6319 від 31.07.2008 року з кадастровими номерами :05:034:0047, :05:034:0048, :05:034:0049, :05:034:0050, :05:034:0051.

Спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 належали ОСОБА_7 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 794335, виданого на підставі договору купівлі - продажу земельних ділянок від 08 лютого 2006 року за № 764,770,774,778 .

В подальшому на підставі договорів купівлі - продажу земельних ділянок №№ 6319 та 6326 від 31 липня 2008 року ОСОБА_6 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 1,1826 га з кадастровим номером :05:034:0068, що підтверджується Державним актом на право власності серії ЯЖ№677450 від 12.09.2008р.

23.03.2017р. ОСОБА_6 відчужив право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:034:0068 (складовою якої є спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014) на користь ОСОБА_11 на підставі договору міни, який посвідчений Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В., реєстровий №433.

ОСОБА_12 , земельну ділянку площею 1,1827 га з кадастровим номером :05:034:0068 поділено на наступні земельні ділянки: 0,1284га з кадастровим номером :05:034:0092, площею 0,1315 га з кадастровим номером :05:034:0093, площею 0,1345 га з кадастровим номером :05:034:0094, площею 0,1372 га з кадастровим номером :05:034:0095, площею 0,1481 га з кадастровим номером :05:034:0091 (в подальшому відчужено ОСОБА_13 ), площею 0,223 га з кадастровим номером :05:034:0098 (в подальшому відчужено ОСОБА_14 ), площею 0,1410 га з кадастровим номером :05:034:0097 (в подальшому відчужено ОСОБА_4 ), площею 0,139 га з кадастровим номером :05:034:0096 (в подальшому відчужено ОСОБА_5 ).

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, прокурор зазначав, що Козинська селищна рада ніколи не здійснювала своє волевиявлення в порядку статей 12, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо надання у власність безоплатно або шляхом продажу земельних ділянок ані її першому набувачу ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ані будь-якій іншій особі. Зазначені обставини підтверджує наданими прокурором доказами у справі, які отримані під час досудового розслідування кримінального провадження №0000699, зареєстрованого 06 вересня 2014 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтями 190 та 358 Кримінального кодексу України. Зокрема, згідно з листом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 02 липня 2014 року № 544, листами Управління Держземагентства в Обухівському районі від 26 червня 2014 року та від 04 грудня 2014 року № № 1.1-34/411,1.1-29/81 - земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011, :05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 із комунальної власності територіальної громади смт Козин ніколи не вилучались і згідно з програмним комплексом ведення Державного земельного кадастру «Національна кадастрова система» не обліковуються, державні акти на право власності на спірні земельні ділянки як за ОСОБА_6 , так і за ОСОБА_7 не обліковуються і на зберігання не передавались. На підтвердження відсутності правових підстав у ОСОБА_7 відчужувати спірні земельні ділянки ОСОБА_6 прокурором також надано наявний в Управлінні Держземагентства в Обухівському районі оригінал державного акта на право власності на земельні ділянку, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 0814, в якому зазначено, що його видано 16 лютого 2006 року ОСОБА_8 на земельну ділянку, площею 0, 15 га з кадастровим номером :05:106:0007.

На підтвердження вказаних обставин Прокурором також долучено інформацію Обухівського міськрайонного управління юстиції, державних і приватних нотаріусів, які здійснювали свою діяльність на території Обухівського району в 2006 році та Київського обласного державного нотаріального архіву, про те, що ними не посвідчувались договори між тими сторонами, з датою укладення від 08 лютого 2006 року з реєстраційними номерами 764, 770, 774, 778.

06 вересня 2014 року порушено кримінальне провадження № 0000699 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 358, частиною четвертою статті 190 КК України щодо заволодіння шахрайським шляхом земельною ділянкою.

Відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам.

Так, виклад своїх обставин прокурор обгрунтовує наступними доказами:

Листом Козинської селищної ради №544 від 02.07.2014р. (арк. справи 20, том 1)

В тексті даного листа вказано «... В Козинській селищній раді не виявлено будь-яких документів щодо земельних ділянок, які б були придбані гр. ОСОБА_7 , договори з реквізитами №764, 770, 778 від 08.02.2006р. в Козинській селищній раді не реєструвались, відомості про вказані договори в книзі реєстрації договорів купівлі-продажу земельних ділянок за 2006 та наступні роки відсутні.

В зв`язку з набранням законної сили Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (набрав законної сили 20.01.2005 року) в Козинській селищній раді не ведеться реєстрація речових прав, погосподарська та поземельна книги не ведуться, станом на 2006 рік також були відсутні у зв 'язку із зберіганням даних про власників земельних ділянок таземлевпорядної документації в Управлінні Держземагенства в Обухівському районі.».

Як вбачається, з тексту листа, Козинська селищна рада не повідомляє про те, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:034:0011,

:05:034:0012, :05:034:0013, :05:034:0014 не вилучалися з комунальної власності територіальної громади, як про те вказує прокурор, а лише повідомляє про відсутність документів, згідно яких спірні земельні ділянки придбано ОСОБА_7 .

Отже, з даного листа не є можливим встановити факт належності спірних земельних ділянок до комунальної власності територіальної громади смт. Козин та не є можливим встановити факт незаконного, поза волею Козинської селищної ради вибуття вказаних земельних ділянок з її володіння.

Відсутність в Козинській селищній раді документів, що підтверджують право власності на спірні земельні ділянки у ОСОБА_7 жодним чином не свідчать про протиправне набуття їх у власність, крім того селищна рада вказала, що дані про власників земельних ділянок станом на 2006 рік зберігалися в Управлінні держземагенства в Обухівському районі.

Зазначений лист не спростовує того, що спірні земельні ділянки могли існувати у вигляді однієї чи декількох земельних ділянок до моменту їх придбання ОСОБА_7 і могли бути відчужені іншими особами, не один раз, до моменту їх придбання ОСОБА_7 .

Також, в листі повідомляється про відсутність договорів за №764, 770, 778 від 08.02.2006 року та жодним чином не згадується інформація про договір №774 від 08.02.2006 року.

Таким чином, лист Козинської селищної ради Обухівського району Київської області №544 від 02.07.2014р. не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 77, 79 ЦПК України.

Щодо листів Управління Держземагенства в Обухівському районі від 26.06.2014р. виx. №1.1-34/411 (арк. справи №18-19, том 1) та виx. №1.1-29/81 від 04.12.2014р., такі листи в матеріалах справи відсутні.

Посилаючись на лист Держземагенства від 26.06.2014р. прокурор вказує, що спірні земельні ділянки не вилучалися з комунальної власності територіальної громади смт.Козин.

Разом з тим, текс листа наступного змісту: «...Інформацію до 2007 року про записи з книги реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі управління надати не має можливості, оскільки дані книги реєстрації державних актів в управлінні відсутні, до Обухівського міськрайонного відділу КОФ ДП «Центр ДЗК» не передавались.

Згідно програмного комплексу ведення Державного земельного кадастру «Національна кадастрова система» земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011; :05:034:0012; :05:034:013; :05:034:0014 не обліковуються, тому надати відомості щодо дати внесення до програмного комплексу ПІБ спеціаліста, та дані землевпорядної організації управління не має можливості. »

Відповідно, з наведеного листа Управління Держземагенства не є можливим встановити факт належності спірних земельних ділянок до комунальної власності територіальної громади смт. Козин та не є можливим встановити факт незаконного, поза волею Козинської селищної ради вибуття вказаних земельних ділянок з її володіння.

Прокурор вважає, що при оцінці вказаного листа судом першої інстанції не враховано п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №1051, який визначає, що відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Однак, прокурором не враховано, що вказаний порядок набув чинності 01.01.2013р., в той час як спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :05:034:0011; :05:034:0012; :05:034:013; :05:034:0014 в 2008 році припинили своє існування у зв`язку з їх об`єднанням із земельними ділянками з кадастровими номерами :05:034:0047, :05:034:0048, :05:034:0049, :05:034:0050, :05:034:0051 та виготовленням державного акту на право власності на об`єднану земельну ділянку загальною площею 1,1826 га з кадастровим номером :05:034:0068.

Лист Управління Держземагенства в Обухівському районі вих. №1.1-29/81 від 04.12.2014р. на який в позові та апеляційній скарзі, як на доказ, посилається прокуратур, в матеріалах справи відсутній.

Щодо доводів прокурора про підроблення державного Акту серії Я Б №794335 виданого ОСОБА_7 на спірні земельні ділянки.

Вказуючи про підроблення державного Акту серії ЯБ №794335, зареєстрованого за номером №0814 виданого ОСОБА_7 прокурор посилається на існування в Книзі записів державних акті на право власності на землю під вказаним номером Акту виданого ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :05:106:0007.

Згідно положення ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Державний акт на право власності на землю не є правовою підставою набуття права власності на земельну ділянку, державний акт на право власності на земельну ділянку лише посвідчує право власності на землю, однак не є підставою виникнення такого права в розумінні положень цивільного та земельного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.04.2020р. у справі №373/1810/16-ц.

При цьому, в Акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№794335 підставою виникнення права власності на земельні ділянки у ОСОБА_7 вказано Договори купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року №764, №770, №774, №778.

Разом з тим, Договори купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року №764, №770, №774. №778, на підставі яких ОСОБА_7 набула у власність земельні ділянки не оспорювалися, недійсними не визнавалися, тому відсутні підстави щодо сумніву у правомірності виникнення права власності на землю у ОСОБА_7 .

Крім того, підставою звернення прокурора з позовом стало відкриття кримінального провадження №0000699 щодо незаконного вибуття спірних земельних ділянок з комунальної власності територіальної громади смт Козин, яке закрито 26.08.2020р. на підставі п.2 ч.І ст. 284 КПК України.

Відповідно, правоохоронними органами не встановлено порушення у придбанні спірних земельних ділянок ОСОБА_7 чи ОСОБА_6 та будь-яке протиправне заволодіння спірними земельними ділянками іншими особами.

В процесі даного кримінального провадження було проведено допит ОСОБА_9 , який у 2006 році був в.о. начальника Обухівського районного відділу земельних ресурсів, та який вказує, що не підписував Державний акт на право власності на землю серії ЯБ№79433 та отримано Висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 17.04.2015р. №3-03/469, проте зазначені докази не підтверджують факт належності спірних земельних ділянок до комунальної власності територіальної громади смт. Козин та не дають можливості встановити факт незаконного, поза волею Козинської селищної ради вибуття вказаних земельних ділянок з її володіння.

Сам по собі Висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 17.04.2015р. №3-03/469, не є достатньою та самостійною підставою для задоволення вимог.

Також прокурор вказує, що Договори купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року №764, №770, №774, №778 насправді не посвідчувалися та посилається на відповіді нотаріусів, які здійснювали нотаріальну діяльність в Обухівському районі в 2006 році.

Відповіді приватного нотаріуса Чеботар С.І. від 15.06.2015р. вих №189/01-16 (арк. справи 71, том 1), приватного нотаріуса Кравченко Л.Г від 13.06.2015р. вих№32/01-14 (арк. справи 73, том 1), приватного нотаріуса Семенченко В.І. (арк. справи 74, том 1) стосуються іншої особи та повідомляють про відсутність зареєстрованих договорів із ОСОБА_10 , тоді як стороною Договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 08.02.2006 року №764, №770, №774, №778 виступала ОСОБА_7 .

Таким чином, відомості у вказаних відповідях не є належними та достовірними доказами в розумінні ЦПК України, оскільки не містять інформації про предмет доказування.

Разом з тим, матеріали справи містять Наглядове провадження №110-12 Прокуратури Обухівського району Київської області за зверненням ОСОБА_6 від 07.06.2012р. (арк. справи 82-125, том 1), за результатами проведення якого встановлено, що ОСОБА_6 на підставі цивільно-правових угод використовується земельна ділянка у АДРЕСА_3 , загальною площею 1,1862 га, виходячи з наявних матеріалів, прокуратурою встановлено відсутність підстав для оспорювання права володіння, користування та розпорядження належною земельною ділянкою (арк. справи 125, том 1).

Відповідно до cm. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до cm. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв 'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд першої інстанції виконавши вказівки касаційного суду дійшов правильного висновку, що матеріали справи не містять доказів які б доводили перебування спірних земельних ділянок у власності Козинської селищної ради, відсутні докази, що свідчать про протиправність вибуття спірних земельних ділянок із володіння територіальної громади Козинської селищної ради, відсутні докази, що свідчили б про протиправність набуття у власність спірних земельних ділянок ОСОБА_7 , докази, на які посилається прокурор є неналежними та недостовірними, оскільки не містять інформації про предмет доказування.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого статтями 215, 216 ЦК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Й однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388).

За змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15.

П. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. (далі - Постанова №5 від 07.02.2014 р.) передбачено, що згідно зі ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Верховний Суд України в Листі «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» від 01.07.2013 р. (далі - Лист ВСУ від 01.07.2013 р.) визначив, що у процесі розгляду спорів про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути виключно власник майна (фізичні, юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів), який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором.

Отже, враховуючи, що виключно власник наділений правом, передбаченим ст. 388 ЦК України, саме на позивача покладається обов`язок доведення володіння цим титулом до вибуття майна.

Однією з ключових умов звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки у такому випадку здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів. Окрім того, особливістю віндикаційного позову є відсутність спору з приводу належності позивачеві майна (майнових прав) на праві власності чи іншому титулі. За наявності відповідного спору право позивача не може бути захищено шляхом задоволення віндикаційного позову (Постанови Вищого господарського суду України від 14.03.2017 р. у справі №38/5005/5752/2012 та від 12.10.2011 р. у справі №5002-12/ 757-2011).

Об`єктом позову про витребування майна з чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову. Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилася, була перероблена чи знищена, застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності відповідно до положень гл. 83 ЦК.

Аналогічні способи захисту застосовуються до речей, визначених родовими ознаками, оскільки з чужого незаконного володіння може бути витребувана лише індивідуально визначена річ. Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 ЦК, річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена лише їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей та індивідуалізують. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Питання про можливість повернення індивідуально-визначеної речі, яка зазнала змін чи переробки, має вирішуватися залежно від характеру таких змін, їх істотності. Якщо майно змінило своє початкове господарське призначення, слід визнати, що підстав для задоволення віндикаційного позову немає. У такому випадку настають наслідки, аналогічні до загибелі майна, тобто власник має право лише на відшкодування збитків. Якщо ж майно зберегло своє господарське призначення, то питання про проведені поліпшення вирішується за правилами, передбаченими ст. 148 ЦК України.

Проте у цій справі прокурором не доведено у який час, та у який спосіб майно вибуло з володіння Козинської селищної ради для встановлення обставин, що могли б свідчити, що майно вибуло незаконно. Докази надані прокурором не доводять обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення своїх вимог.

Таким чином, судом не встановлено обставин для застосування ст. 388 ЦК України.

Інші аргументи апеляційної скарги на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції не впливають, його висновків не спростовують, оскільки недоведеність обставин, на які позивач посилається як на підставу для задоволення позову, є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За відсутності встановлених обставин щодо незаконної вибуття майна інші доводи правового значення для вирішення справи не мають.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник