Справа № 641/6182/21
№ провадження 2/646/2664/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2021 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Власової Ю.Ю.

секретар судового засідання - Літвінова А.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Бєлєвцова Ольга Олегівна

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа - Перша Харківська міська державна нотаріальна контора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , поважними та визначити йому додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Вимоги позову позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , про смерть якого йому стало відомо від сестри ОСОБА_2 наприкінці червня 2021 року, коли остання приїхала на короткотривале побачення до державної установи «ОЛЕКСІЇВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 25)», де він відбуває покарання. Після смерті батька Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 29 грудня 2020 року відкрито спадкову справу № 67024327. Спадкоємцями першої черги після смерті батька у розумінні ст. 1261 ЦК України, є він, його сестра ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , з якою батько на час смерті перебував у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_1 зазначає, що оскільки батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то строк для прийняття спадщини після його смерті тривав до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Однак, у визначений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто є таким, що пропустив вказаний строк, оскільки, починаючи з 11 жовтня 2018 року по теперішній час відбуває покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2018 року.

Позивач вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, оскільки у період з 15 листопада 2020 року до 15 травня 2021 року він відбуває покарання у місцях позбавлення волі.

Аргументи учасників справи.

Матеріали справи не містять відзиву на позов відповідача ОСОБА_2 , а також будь-яких заяв або клопотань відповідача ОСОБА_2 та представника Першої Харківської міської державної нотаріальної контори.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , він не звернувся до нотаріальної контори у визначений законом шестимісячний строк, оскільки відбуває покарання у державній установі «ОЛЕКСІЇВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 25)» та про смерть батька йому стало відомо влітку 2021 року. До відбування покарання мешкав окремо від батька, проте, спілкувався з ним особисто та звертався за допомогою. Під час відбування покарання у колонії з батьком особисто не спілкувався, тільки у телефонному режимі, востаннє телефонував йому восени 2020 року, після цього на телефонні дзвінки ніхто не відповідав. З мамою та сестрою спілкувався у телефонному режимі приблизно раз на місяць. Сестра не повідомила про смерть батька, мабуть, з корисливих мотивів. ОСОБА_1 вказав, що після отримання листа від нотаріальної контори про вступ у спадок не мав можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Водночас, позивач зазначив, що державна установа «ОЛЕКСІЇВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 25)» є колонією середнього рівня безпеки, відбуваючи покарання у якій можливо відсилати та отримувати кореспонденцію.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Бєлєвцова О.О. просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 08 травня 2019 року у справі № 357/13630/16-ц, згідно якого знаходження особи у місцях позбавлення волі є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, зазначивши, що з серпня 2001 року мешкала разом із померлим ОСОБА_5 , з 2008 року перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі. Позивач ОСОБА_1 з 2010 року, тобто, одинадцять років, не спілкувався з батьком, тільки у телефонному режимі, приїжджав до нього та телефонував з колонії тільки з приводу отримання грошей. Вказала, що чоловік мав захворювання на нирки, у зв`язку з чим, потребував сторонньої допомоги, проте діти за ним не доглядали та не спілкувалися, а для нього це було важливим. Відповідач вказала, що у день смерті чоловіка ОСОБА_5 зателефонувала його доньці - ОСОБА_2 та повідомила про смерть батька.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила.

У судове засідання представник Першої Харківської міської державної нотаріальної контори не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Рух справи.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини передано для розгляду за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова з підстави, передбаченої ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

21 жовтня 2021 року справу отримано Червонозаводським районним судом м. Харкова та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2021 року передано для розгляду цьому складу суду.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання.

Одночасно цією ухвалою у Першої Харківської міської державної нотаріальної контори витребувано докази.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2021 року доручено державній установі «ОЛЕКСІЇВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 25)» забезпечити проведення 23 листопада 2021 року о 10 год. 15 хв. відеоконференції, в якій братиме участь позивач ОСОБА_1 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2021 року призначено розгляд справи у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бєлєвцової О.О.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, яку призначено до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Матеріали справи свідчать, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_5 , що підтверджуєтеся свідоцтвом про народження від 21 вересня 1989 року.

ОСОБА_1 , якого вироком Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2018 року засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до восьми років десяти днів позбавлення волі з конфіскацією майна, відбуває покарання у державній установі «ОЛЕКСІЇВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 25)».

З листа Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 22 листопада 2021 року № 3151/01-16 слідує, що після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори надійшла 29 грудня 2020 року заява № 1623 про прийняття спадщини від дружини спадкодавця ОСОБА_4 , на підставі якої заведено спадкову справу № 594/2020; 26 квітня 2021 року заява № 584 про прийняття спадщини від дочки спадкодавця ОСОБА_2 ; 23 червня 2021 року заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_1 , який відбуває покарання у державній установі «ОЛЕКСІЇВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 25)», якому у відповіді нотаріальної контори роз`яснено, що у зв`язку з тим, що його заява про прийняття спадщини від 10 червня 2021 року відправлена на адресу нотаріальної контори за спливом шестимісячного строку, а в матеріалах спадкової справи відсутні відомості щодо надання згоди ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на подачу ним заяви про прийняття спадщини, вищевказана заява про прийняття спадщини не може бути прийнята до уваги з об`єктивних причин.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Положеннями ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, отже вважається таким, що не прийняв її.

Відомостей щодо надання згоди спадкоємцями, які прийняли спадщину, на подання позивачем заяви про прийняття спадщини матеріали спадкової справи, заведеної після померлого ОСОБА_5 , не містять.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплинув 15 травня 2020 року, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за спливом шестимісячного строку.

Встановлено, що державна установа «ОЛЕКСІЇВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 25)», де відбуває покарання позивач ОСОБА_1 , є виправною колонією управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у м. Харкові середнього рівня безпеки (для утримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які раніше відбували покарання у вигляді позбавлення волі).

Розділом ХІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5 визначено порядок листування та направлення грошових переказів засудженими.

Так, згідно п. 1 вказаного Розділу, відправлення засудженими листів проводиться без обмеження їх кількості і тільки через адміністрацію установи виконання покарань. З цією метою на території установи виконання покарань вивішуються поштові скриньки, які щодня відкриваються уповноваженими посадовими особами. Для відправлення листів засудженими, які тримаються у камерах, поштові скриньки вивішуються перед прогулянковими двориками.

Отже, позивач, відбуваючи покарання у місцях позбавлення волі, мав безперешкодну можливість через адміністрацію установи виконання покарань своєчасно, у визначений законом шестимісячний строк, надіслати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5 .

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 712/4362/18, згідно якого в період перебування в місцях позбавлення волі позивач мав можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. І зазначене спростовує посилання представника позивача на правовий висновок Верховного Суду, що викладений раніше у постанові від 08 травня 2019 року у справі № 357/13630/16-ц.

Доводи позивача з приводу того, що, перебуваючи у місцях позбавлення волі, він не знав про смерть батька, суд не бере до уваги, оскільки останнім не доведено тієї обставини, що про смерть спадкодавця він дізнався лише у червні 2021 року. На час смерті батька позивач перебував у державній установі «ОЛЕКСІЇВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 25)», регулярно спілкувався з родичами засобами телефонного зв`язку, що не заперечується самим позивачем, відтак, мав реальну можливість дізнатись про смерть батька.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що наведена позивачем причина пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є поважною, що є підставою для відмови у задоволенні позову як такого, що не ґрунтується на вимогах закону.

Інші доводи та заперечення сторони позивача означених вище висновків суду не спростовують.

При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Щодо судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, окрім іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, здійснюючи розподіл судових витрат у справі, що розглядається, суд не стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Бєлєвцова Ольга Олегівна, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 1, Палац Праці, 7 п-д, 4 пов., ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02894013.

Повне судове рішення складено і підписано без проголошення 04 січня 2022 року.

Суддя - Ю.Ю. Власова