Справа № 211/2575/20
Провадження № 4-с/211/6/21
У Х В А Л А

іменем України

10 березня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за участі представника скаржника Михайловської О.М.

представника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щерби А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Кривого Рогу цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щерби Альони Станіславівни, заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення богів" , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щерби Альони Станіславівни, заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення богів"у. Просила суд, визнати неправомірними дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щерби Альони Станіславівни щодо накладення арешту та зупинення видаткових операцій по зарплатному банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Комерційний банк «Приватбанк" на який зараховується заробітна плата Заявника, щодо списання залишку на зарплатному банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Комерційний банк «Приватбанк», та зараховується заробітна плата Заявника, коштів понад 20% заробітної плати; Зобов`язати державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства| юстиції (м. Дніпро) Щербу Альону Станіславівну зняти арешт із зарплатного банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Комерційний банк «Приватбанк" на який зараховується заробітна плата Заявника; Стягнути з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) моральну шкоду в розмірі 7 000,00 гри. (Сім тисяч гривень 00 копійок); Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова комі «Європейська агенція з повернення боргів» (код СДРПОУ 35625014) безпідставно набуті кошти сумі 19 508,30 гри. (Дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісім гривень 30 копійок); Стягнути з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судовий збір з сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) за подання заяви забезпечення позову.

Скаргу мотивує тим, що спір виник з приводу неправомірності дій державного виконавця під час виконання заочного рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесеного 14.09.2020 року по цивільній справі № 211/2575/20 за позовом Товариство з обмеже відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задовольняє в повному обсязі. 24.11.2020 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щербою А.С. було відкрито виконавче провадження № 63705948 на підставі виконавчого листа від 26.10.2020 року по справі № 211/2575/20.

30.11.2020 року заявник подала заяву про зняття арешту із рахунку, на який зараховується заробітна плата. Згідно відповіді Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.12.2020 року заявнику запропоновано отримувати заробітну плату іншими способами, наприклад у поштовому відділенні або звенутися до суду. Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № К-4493-02 від 22.12.2020 року Заявнику порекомендовано надати до відділу ДВС довідку про те, що рахунок використовується для зарахування заробітної плати. Згідно відповіді Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.12.2020 року звернення заявника передано на розгляд до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який також перенаправляв Заявника до Довгинцівського відділу ДВС у місті Кривому Розі. Також, в період з 14.12.2020 року по 24.12.2020 року хворіла неповнолітня донька Заявника, що підтверджується відповідними доказами. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження 24.11.2020 року державним виконавцем також була винесена Постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках Заявника, та постановлено зупинити видаткові операції на рахунка боржника. В тому числі було накладено арешт та зупинено видаткові операції на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Комерційний банк «Приватбанк" на який зараховується заробітна плата Заявника, що підтверджується довідкою банку від 11.01.2021 року. Як вже зазначалося, ознайомившись з матеріалами справи 30.11.2020 року Заявник подал заяву про зняття арешту із рахунку, на який зараховується її заробітна плата, до якої долучено доказ того, що на зазначений рахунок зараховується заробітна плата.

Проте, зазначені в заяві доводи були проігноровані державним виконавцем.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна платі Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числ стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «IIр оплату праці». Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплаті заробітної плати невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян на оплату праці.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, ні які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, і виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Відповідно до ч. 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстаї для знятгя виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отриманні виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19, від 29.01.2020 у справі № 820/5422/17, від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19.

Проте, одночасно державний виконавець направляє до АТ КБ «ПриватБанк» платіжну вимогу № 63705948 від 21.12.2020 року, на виконання якої банк списує залишок заробітної плати на рахунку заявника в розмірі 19508,30 грн.. враховуючи й заробітну плату за грудень 2020 року, з якої бухгалтерією підприємства вже відраховано 20% на виконавче провадження. Отже списавши всі наявні кошти на заробітному банківському рахунку державі виконавець своїми неправомірними діями порушила вимоги норми прямої дії, а саме: ч. 1 статті 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а також вимоги ст. 127, 128 Кодексу законів про працю України, статті 25, 26 Закону України «Про оплату праці» та ч. 2 сп Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала скаргу, надала пояснення відповідно змісту скарги, та просила скасувати арешт з рахунку заробітної плати.

Державний виконавець Щерба А.С. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, надала пояснення відповідно заперечень на скаргу, з яких вбачається, що згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону Хе 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Статтею 56 Закону № НОМЕР_2 передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону № 1404-УШ заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках і.з спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання». на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення». На спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонена законом. Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-ІІІ не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, шо знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-УПІ виконавець зобов' язаяий зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 нього Закону. З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт па кошти божника, що містяться на його рахунках v банківських установах. При цьому стаття 48 Закону .Ns 1404-VI1I встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких наклада ти арешт заборонено, зазначаючи, шо законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець .може накладати арешт на будь- які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-УШ повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту-, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути йото постанову без виконання, шо є підставою для зняття виконавцем арешту із них коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону' .V» 1404-УШ. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону М 1404-УШ). Аналізуючи вищезазаичені норми.та довідку надану АТ «Комерційний банк «Привабаик» в якій зазначено, шо на вказаний рахунок також може бути зарахована будь-яка інша виплата можна дійти висновку, шо рахунок НОМЕР_3 не є рахунком із спеціальним режимом використання, спеціальним та іншим рахунком, звернення стягнення на які заборонено законом. АТ «Комерційний банк «Приватбанк», на яке нормами статі 52 Закону 1404-VTI1 покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_3 виконало. Зазначене свідчить про те.,що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. Стосовно доводів боржника, що: «Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян на оплату прані», слід зазначити що КЦС ВС в Постанові від 03.01.202i по справі 756/1927/16-ц дійшов висновку що: «Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою тасьмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавдя. Отже. арешт из рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому висновок судів про те. шо накладення aрешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необтрунто ванним. Посилання заявника на правові позиції, викладені у Постановах ВС від 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19 від 29.01.2020 року у справі №820/5422/17 від 27 червня 2019 року у справі 916/73/19 є необгрунтованим оскільки така практика стосується правовідносин щодо накладення арешту на рахунки боржника, юридичної особи, які передбачені для виплати заробітної плати працівникам та податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, що є не подібним та не підпадають під предмет розгляду даної скарги.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесеного 14.09.2020 року по цивільній справі № 211/2575/20 за позовом Товариство з обмеже відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з скаржника ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеже відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 82078,78 грн.

24.11.2020 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щербою А.С. було відкрито виконавче провадження № 63705948 на підставі виконавчого листа від 26.10.2020 року по справі № 211/2575/20.

30.11.2020 року заявник подала заяву про зняття арешту із рахунку, на який зараховується заробітна плата.

Згідно відповіді Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.12.2020 року заявнику запропоновано отримувати заробітну плату іншими способами, наприклад у поштовому відділенні або звенутися до суду.

Під час винесення постанови про арешт коштів, державний виконавець Довгинцівського відділу державно' виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щерби Альони Станіславівни не витребовувала інформацію, щодо походження коштів розміщених на рахунку, а у примусовому порядку накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать скаржнику (боржнику), з мотивів наявності у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавчепровадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Постановою ВС України від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц, провадження № 61-10611св20, роз`яснено зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Отже, рахунок для отримання заробітної плати не відноситься до рахунків зі спеціальними чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15.

Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому висновок суду про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим. Більше того як вбачається з довідки від 11.01. 2021 року виданої АТ КБ "Приватбанк" картка на яку ОСОБА_1 отримує заробітну плату, рахунок НОМЕР_3 призначений не лише для отримання заробітної плати , а й інших виплат , переказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 259-261, 353-354, 450-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щерби Альони Станіславівни, заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення богів" - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення. Якщо було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 15.03.2021 року.

Суддя: Н. О. Сарат