Провадження № 2/243/614/2021
Справа № 653/660/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Хміль О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що шлюб між ними був зареєстрований 16 лютого 2013 року Калініським районним у м. Горлівка відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 30. Від шлюбу мають дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що сімейне життя із відповідачкою не склалося, через суттєві взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів. З січня 2018 року проживають окремо. Вказує на те, що спору про місце мешкання неповнолітніх дітей та про поділ сумісного майна вони не мають. Переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу із відповідачкою є неможливим, оскільки він проживає із іншою родиною, у зв`язку із чим, просить суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб зареєстрований між ними 16 лютого 2013 року Калініським районним у м. Горлівка відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 30.

Позивач ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату та час розгляду судового засідання, до суду не з`явився, надав до суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій розгляд справи просить проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2020 року справу направлено до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за підсудністю.

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження та витребувано у відповідачки оригінал свідоцтва про шлюб, у Минсоцполітики відомості про місце перебування відповідачки.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 лютого 2013 року. Шлюб між сторонами зареєстрований Калініським районним у м. Горлівка відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 30., що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії: НОМЕР_1 , виданим повторно 21 січня 2021 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Після реєстрації шлюбу відповідачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 ».

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Спільне життя між подружжям не склалося. Сімейні стосунки між ними погіршилися через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, любові, взаєморозуміння. Сторони припинили спільне проживання з січня 2018 року. Позивач проживає із іншою родиною.

Спір з приводу місця проживання дітей відсутній.

Спір з приводу поділу спільного майна між сторонами на теперішній час відсутній.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

У зв`язку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідачкою ОСОБА_2 до суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що остання позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки у зв`язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, заходи щодо примирення сторін, вжити судом позитивних результатів не дали. Діти за домовленістю сторін залишається із відповідачкою.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку із цим, враховуючи, що відповідачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 », суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку із цим, враховуючи визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачевіз державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за звернення до суду із даним позовом, що становить 420 грн. 40 коп..

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню залишкові 50% понесених ним судових витрат в сумі 420 грн. 40 коп. (а. с. 3).

На підставі наведеного, керуючись ст. 110, 112,180, 182-184 СК України, ст. ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ст. 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_7 і зареєстрований 16 лютого 2013 року Калініським районним у м. Горлівка відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 30.- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 420(чотириста двадцять) грн. 40 коп. на підставі квитанції № 0.0..1, код квитанції 1881-3661-2052-0824 від 25 лютого 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Сторони по справі:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ;

Відповідачка:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому порядку законом місце проживання: АДРЕСА_1 ,. зареєстроване місце перебування відповідно до даних Минсоцполітики про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складений 16 березня 2021 року.

Головуючий суддя: О. В. Ільяшевич