Справа № 570/2203/20
Номер провадження 2/570/166/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (правонаступником якого є ОСОБА_2 ) до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що позивач є чоловіком ОСОБА_3 та батьком їхніх спільних дітей, дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18 січня 2019 року приблизно о 15 годині 25 хвилин на автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м.Київ в напрямку м.Львів, на 326 км + 150 м вказаної дороги, в с.Колоденка, Рівненського району Рівненської області, під час якої ОСОБА_6 , керуючи вантажним самоскидом "DAF CF 85.410", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , внаслідок чого остання загинула на місці, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність вантажного самоскида "DAF CF 85.410", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ "УПСК" відповідно до договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9016270, позивач своєчасно подав до страхової компанії всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, однак страховою компанією страхове відшкодування було виплачено не в повному обсязі, позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути із ПрАТ "УПСК" на його користь 117336,00 грн. шкоди, заподіяної малолітнім дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_4 внаслідок втрати годувальника - ОСОБА_3 .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2020 року заяву представника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про залучення правонаступника - задоволено, по справі замінено позивача його правонаступником - ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 помер.

12 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про уточнення розміру позовних вимог, в якій вона просить стягнути з ПрАТ "УПСК" на користь ОСОБА_7 133536,00 гривень відшкодування шкоди, заподіяної малолітнім дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , внаслідок втрати годувальника.

Позивачка ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримала, просила позов задоволити. Пояснила, що її син - ОСОБА_1 отримав лише 16692 грн., більше коштів від страхової не отримував. Крім нього, певні кошти отримувала мама померлої ОСОБА_3 , які складалися з суми морального відшкодування, коштів на поховання та на встановлення пам`ятника.

Від представника позивачки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просила позовні вимоги ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволити в повному обсязі. Відповідь на відзив мотивує тим, що матеріали справи не містять доказів умислу потерпілого та заподіяння шкоди внаслідок непереборної сили. Оцінка дій водія щодо можливості уникнення ДТП не містять ознак події, що має зовнішній характер, наприклад як стихійне лихо. Відсутність у водія ОСОБА_6 , який керував вантажним самоскидом "DAF CF 85.410", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічної можливості уникнути ДТП не є непереборною силою, а свідчить про відсутність вини у настанні ДТП. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправна дія заподіювача шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає також і за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили, тому її називають підвищеною. Оскільки шкоду ОСОБА_10 та ОСОБА_5 було заподіяно смертю матері - ОСОБА_3 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу марки "DAF CF 85.410", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , страховик відшкодовує шкоду виключно в межах страхових сум та в розмірі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", тому позовні вимоги ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є підставними та підлягають до задоволення.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 позов підтримала, просила його задоволити. Додатково пояснила, що в 2019 році мала місце ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "УПСК". ОСОБА_1 в установленому законом порядку звернувся з відповідною заявою до страховика, від якого отримав вартість моральної шкоди, однак не виплаченою залишається повна сума шкоди по втраті годувальника, страховиком виплачено лише 16692 грн. Повна ж вартість страхового відшкодування внаслідок втрати годувальника, згідно чинного законодавства складає 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку.

Від представника відповідача ПрАТ "УПСК" Басюк Б.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відзив мотивовано тим, що за фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження № 00000017, яке в подальшому постановою ГУНП в Рівненській області від 27 березня 2019 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. Як встановлено досудовим розслідуванням, концентрація етилового спирту, що була виявлена в крові ОСОБА_3 з периферичних судин, за своєю функціональною оцінкою може відповідати стану сильного ступеня алкогольного сп`яніння. Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи із дослідженням обставин та механізму ДТП № 3.1-155/19 від 25 березня 2019 року встановлено, що ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 , та в діях ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей ПДР, які б з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди. Ураховуючи, що відсутність у водія ОСОБА_6 технічної можливості уникнути ДТП є обставиною непереборної сили, ОСОБА_6 , як володілець джерела підвищеної небезпеки, відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, звільняється від відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, а відповідно до п.32.1 ст.32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 18 січня 2019 року, приблизно о 15 годині 25 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи вантажним самоскидом "DAF CF 85.410", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі Київ-Чоп, зі сторони м.Київ в напрямку м.Львів, на 326 км + 150 м вказаної дороги, в с.Колоденка, Рівненського району Рівненської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 19 січня 2019 року виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Як зазначено в постанові про закриття кримінального провадження від 27 березня 2019 року, пішохід ОСОБА_3 загинула 18 січня 2019 року у результаті ДТП на місці події. Кримінальне провадження № 0000017, відкрите за фактом даної ДТП, закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України (копія постанови про закриття кримінального провадження від 27 березня 2019 року знаходиться в матеріалах справи).

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була дружиною ОСОБА_1 та матір`ю їх неповнолітніх дітей, дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами, які наявні в матеріалах справи.

Вантажний самоскид "DAF CF 85.410", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким здійснено наїзд на ОСОБА_3 , згідно договору (полісу) АК/9016270 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, був застрахований у ПрАТ "УПСК". Відповідно до даного полісу АК/9016270, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого становить 200000 грн. 00 коп.

З метою отримання страхового відшкодування 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 звертався до страховика з заявою на виплату страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому та дітям: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в сумі 37557,00 грн. та з заявою на виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної малолітнім дітям загиблої у зв`язку з втратою годувальника в сумі 150228 грн.

08 серпня 2019 року ПрАТ "УПАСК" було виплачено відшкодування шкоди в сумі 16692,00 грн., та 09 серпня 2019 року в сумі 37557 грн. на користь ОСОБА_1 та малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08 липня 2020 року, виданого виконавчим комітетом Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації № 237 від 30 липня 2020 року встановлено опіку над неповнолітніми ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і їхнім опікуном призначено ОСОБА_7 .

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик здійснює відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до цього закону, а саме:

- 27.1. - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди;

- 27.2. - страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку;

- 27.3. - страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами;

- 27.4. - страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Стаття 6 вказаного Закону передбачає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст.1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Згідно ч.ч.2 та 3 ст.1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 8 його постанови від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Хоча на даний час кримінальне провадження за фактом даної ДТП закрито, наявною є постанова про закриття кримінального провадження, винних у даному ДТП немає, але ніким не заперечується той факт, що за кермом вантажного самоскида "DAF CF 85.410", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час вказаної ДТП був ОСОБА_6 , він здійснив наїзд на ОСОБА_3 , яка загинула, то суд вважає, що завдані позивачці збитки підлягають до відшкодування.

Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки цивільно-правова відповідальність вантажного самоскида "DAF CF 85.410", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована, то із Страхової компанії ПрАТ "УПСК", яка застрахувала цивільно-правову відповідальність водія даного транспортного засобу, відповідно до страхового полісу серії АК/9016270, і враховуючи, що ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого становить 200000 грн., з урахуванням того, що без матері залишилися двоє неповнолітніх дітей, суд вважає, що стягненню підлягає страхове відшкодування в сумі 133536,00 грн., як передбачено чинним законодавством, тобто позовна вимога у цій частині підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення по справі, суд враховує, що відповідачем не ставиться під сумнів сума страхового відшкодування, у поданому відзиві представник відповідача вказує на відсутність вини у діях водія при ДТП, як підставу відмови в задоволенні позову, що судом оцінюється критично, оскільки згідно норм чинного законодавства, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в наявності є порушення права позивачки ОСОБА_7 та дітей, відносно яких встановлено опіку і призначено її опікуном, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, позов є обґрунтованим і доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення, з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог.

В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача ПрАТ "УПСК" судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена при подачі позову.

Що стосується позовної вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, то ст.137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Однак при подачі позивачкою заяви про уточнення розміру позовних вимог, вимоги про стягнення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу не ставиться.

Крім того, для стягнення судових витрат є необхідним надання стороною документа, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, акт виконаних робіт за договором). Оскільки згідно п.3.2. договору про надання правничої (правової) допомоги № 0211-ц від 04 червня 2020 року зазначено, що кількість годин та вид професійної правничої (правової) допомоги, що надається, фіксується в Розрахунку розміру правової (правничої) допомоги та акті наданих послуг, а останнього матеріали справи не містять, як і не містять підтвердження сплати таких послуг, то ці витрати не підтверджені належними та допустимими доказами. Тому стягнення витрат на правничу допомогу стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.76, 78, 137, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.979, 990, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (правонаступником якого є ОСОБА_2 ) до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) - задоволити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія":

- на користь ОСОБА_12 133536 (сто тридцять три тисячі п`ятсот тридцять шість) гривень відшкодування шкоди, заподіяної малолітнім дітям ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , внаслідок втрати годувальника;

- на рахунок UA0017295 (Отримувач коштів ГУК у Рівненській області/Рівненський район. Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП). Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Код класифікації доходів бюджету 22030101. Призначення платежу - судовий збір (Рівненський районний суд Рівненської області) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 18 вересня 2007 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач - Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія", що знаходиться за адресою: вул.Кирилівська, № 40, м.Київ, .

Суддя Остапчук Л.В.