Провадження № 2/643/537/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Наумкіна О.О., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 (далі відповідачка) на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 1500,00 грн.; стягнути з відповідачки на свою користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 (далі Квартира). Відповідачка є власником квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться вище у тому ж будинку. 18.09.2019 року Квартиру позивача було затоплено, в зв`язку з чим викликано комісію у складі представника будинку та старшого сантехніка, в присутності яких складено акт № 1 від 18.09.2019 року. Згідно акту, причиною затоплення був обрив шлангу холодної води під умивальником у квартирі АДРЕСА_2 . Відповідно до акту, внаслідок вказаної вище події було залито стелю в санвузлі площею 1, 2 кв.м. та залито стелю в кімнаті довжиною 6 м., шириною 0,20 м. Внаслідок залиття Квартира потребує поточного ремонту, оскільки проживання в ній стало неможливим. Витрати на ремонт складають 1500,00 грн. В подальшому 25.10.2019 Квартиру позивачки знову було затоплено, що підтверджується відповідним актом від 25.10.2019. Неправомірними діями відповідачки позивачці було завдано моральну шкоду, яка полягає в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Спричинену їй моральну шкоду позивачка оцінює в 3000,00 грн.

Відповідачка надала письмові пояснення, в яких зазначила, що не з`являється в судові засідання через хворобливий стан, в зв`язку з яким взагалі не має можливості виходити з квартири. Зазначила, що в неї під умивальником пошкодився шланг. Вона пропонувала позивачці 3000,00 грн., проте остання відмовилась від вказаних грошових коштів. Відповідачка отримує пенсію та перебуває в скрутному матеріальному стані.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні 26.01.2021 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання 26.01.2021 не з`явилась.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу кімнати, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляком Д.В. 23.12.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 1687, позивачка прийняла у власність кімнату АДРЕСА_3 .

Право власності позивачки на вказану вище кімнату підтверджується також даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 108891680 від 23.12.2017.

Згідно акту № 1 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення, складеного 18.09.2019, комісією була обстежена вказана вище Квартира. Під час залиття Квартири постраждали стеля в санвузлі 1,2 кв.м., в кімнаті 6,0 м. в довжину, 0,2 м. в ширину. В результаті обстеження квартири АДРЕСА_2 , що розташована вище, виявлено аварійну ситуацію (зірвало шланг підводу холодної води під умивальником).

Відповідно до акту № 2 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення від 25.10.2019, комісією була обстежена вказана вище Квартира. Під час залиття Квартири постраждали стеля в санвузлі 1,80 х 0,30 м., кімната кут біля санвузлу (шпалери). В результаті обстеження квартири АДРЕСА_2 , що розташована вище, все сухо.

Власником вказаної вище квартири ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідачка, що підтверджується даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 218401804 від 30.07.2020.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1500,00 грн., суд керується таким.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками в тому числі є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом з метою сприяння реалізації процесуальних прав позивачки, останній було роз`яснено її обов`язок довести розмір збитків, які вона просить відшкодувати, та право заявити клопотання про призначення судової експертизи для визначення вартості відновлювальних робіт та розміру завданої шкоди.

Позивачка у відповідь зазначила, що відмовляється від проведення вказаної експертизи та не буде заявляти відповідне клопотання.

На підтвердження вартості ремонтних робіт в розмірі 1500,00 грн., позивачкою надано суду складену нею власноруч заяву, в якій зазначені види ремонтних робіт та їх калькуляція.

Проте виконану позивачкою калькуляцію вартості відновлювальних робіт, суд не може визнати допустимим та достатнім доказом, яким може підтверджуватись розмір заподіяної позивачці шкоди.

Будь-яких документів щодо вартості відновлювальних робіт, складених будівельними, проектними або іншими організаціями, які за законом мають право здійснювати будівельні, ремонтні роботи тощо, позивачкою суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачкою всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вартості відновлювальних робіт, та, відповідно, розміру заподіяної їй внаслідок залиття Квартири матеріальної шкоди.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у позовних вимогах про відшкодування завданої позивачці матеріальної шкоди в розмірі 1500,00 грн.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., суд керується наступним.

Частиною другою ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Суд вважає доведеним, що позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, а також у зв`язку з пошкодженням її майна внаслідок залиття Квартири, яке відбулось 18.09.2019.

При цьому факт залиття Квартири позивачки 25.10.2019 з вини відповідачки суд вважає недоведеним, оскільки 25.10.2019 при обстеженні квартири відповідачки не виявлено слідів залиття в квартирі останньої.

При визначенні розміру відшкодування спричиненої ОСОБА_1 моральної шкоди суд виходить із вимог розумності, виваженості та справедливості, враховує обставини справи, викладені вище, глибину, характер та обсяг душевних і психічних страждань, яких зазнала позивачка, та визначає розмір спричиненої позивачці моральної шкоди в сумі 1500,00 грн.

Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги позивачки в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, а саме в розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивачки понесені останньою витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , грошові кошти в розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень) в якості відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , понесені останньою судові витрати в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов