Справа № 752/9647/21
Провадження № 2/752/6538/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
20 жовтня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Бондар І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
у квітні 2021 року представник приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі - позивач, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 6621,64 грн та судових витрат у розмірі 2270 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що 27.02.2018 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ТОВ «ТНТ Україна» (далі - Страхувальник) було укладено договір № 06/02-40К-098597 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), за яким був застрахований (забезпечений) транспортний засіб (ТЗ) «FORD» д.н.з. НОМЕР_1 .
03.08.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участі ТЗ «FORD» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та велосипеду марки Kards під керуванням відповідача ОСОБА_1 .
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2018, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопоршушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Також постановою Голосіївського районного суду від 05.10.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Потерпіла сторона звернулася до позивача з заявою про страхове відшкодування. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ТОВ «ТНТ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 13 243,27 грн.
Отже зазначає, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків у розмірі 6621,64 грн, які ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» просить стягнути на підставі п.3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 15 квітня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 31).
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27.02.2018 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ТОВ «ТНТ Україна» було укладено договір № 06/02-40К-098597 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), за яким був застрахований (забезпечений) транспортний засіб «FORD COURIER» д.н.з. НОМЕР_1 . Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням ТЗ визначеним цим договором. Договір набуває чинності на період з 28.02.2018 по 27.02.2019 рік наступного за днем надходження на поточних рахунок страховика страхового платежу у повному розмірі (а.с. 5-9).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 автомобіль «FORD COURIER» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності зареєстрований за страхувальником ТОВ «ТНТ Україна» (а.с. 18).
Як вбачається з наказу № 9/ОП ТОВ «ТНТ Україна», з метою забезпечення ефективної діяльності ТОВ автомобіль «FORD COURIER» д.н.з. НОМЕР_1 закріплено за водієм автотранспортного засобу-кур`єром ОСОБА_2 (а.с. 17)
03.08.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участі ТЗ «FORD» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та велосипеду марки Kards під керуванням відповідача ОСОБА_1 . Так, ОСОБА_2 , виїзжаючи із прилеглої території за адресою: м. Київ, вул. Максимовича, 4, не надав дорогу велосипедисту ОСОБА_1 , напрямок руху якого він перетинав, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження ТЗ.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2018, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопоршушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні ДТП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників пригоди (а.с. 14, 12).
Також постановою Голосіївського районного суду від 05.10.2018 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, водія ТЗ «FORD» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , оскільки він допустив порушення п.п.10.2, 2.3 б) ПДР України, що призвело до пошкодження ТЗ (а.с 13).
Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у які беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо - транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Потерпіла сторона в особі ОСОБА_2 06.08.2018 звернулася до позивача з заявою про настання події (КАСКО) (а.с. 15-16).
Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
При цьому, ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач в даному випадку несе відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 76-83, 133, 141, 258, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
позов приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк