Справа № 477/116/20
Провадження № 6/477/2/21
У Х В А Л А

(повний текст)

11 березня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Заїченко О.Є.,

за участю: представників позивача адвокатів Арутюнової А.О., Козачук О.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду від 22 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,в якій заявник просить розстрочити виконання рішення суду, зокрема, сплату заборгованості у сумі 18000,00 грн. з щомісячною мінімальною сплатою боргу.

В обґрунтування заяви вказував, що 22 жовтня 2020 року рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто борг у сумі 18000,00 грн. за договором позики, посилався на тяжке матеріальне становище, оскільки він єдиний працюючій в їх родині, дружина не працює. На його утриманні знаходяться троє дітей, двоє з них навчаються у вищих навчальних закладах за контрактом. Крім цього, рішенням Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1288/20 стягнуто з нього борг.

16 грудня 2020 року від представника стягувача адвоката Арутюнової А.О. до суду надійшли письмові заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якій зазначила, що ОСОБА_2 не погоджується з заявою про розстрочку виконання рішення суду, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Вказала на те, що з аналізуючи дані відкритих джерел Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нерухоме майно вбачається, що на сьогодні у власності ОСОБА_1 перебуває досить велика кількість нерухомого майна, а саме: п`ять земельних ділянок, з яких три боржник передав в оренду ФГ «Софія-2008» та отримує дохід; одну трикімнатну квартиру, загальною площею 59.1 кв.м, якою володіє на праві приватної спільної сумісної власності у розмірі ј частки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, 28 травня 2020 року ОСОБА_1 відчужив шляхом дарування належне йому майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , що також свідчить про його сприятливий матеріальний стан, оскільки особа здійснює дарування вартісного майна іншій особі. Дружина боржника ОСОБА_4 є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке було придбане під час шлюбу.

Тобто, ОСОБА_1 та його члени сім`ї володіють значною кількістю об`єктів нерухомого майна, частина якого здається в платну оренду, тому вказані обставини дають змогу зробити висновок про матеріально сприятливий стан як боржника так і його сім`ї в цілому.

Також, просила суд звернути увагу на той факт, що з огляду на фотографії, які містяться в соціальних мережах дружини ОСОБА_1 ОСОБА_4 , його доньки ОСОБА_5 вбачається безтурботливе та матеріально забезпечене життя сім`ї ОСОБА_1 .

Крім цього, звернула увагу, що в провадженні Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0000262, яке внесене до ЄДРДР 24 січня 2020 року за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене у великих розмірах), в якому ОСОБА_1 фігурує, як один із учасників злочину. Тому не вбачає підстав для задоволення заяви.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представники стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви з підстав викладених у письмових запереченнях, просили відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 22 жовтня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто борг за договором позики у сумі 18000,00 грн. та судовий збір в сумі 397,91 грн. (том 1 а.с.62-64).

Рішення суду набрало законної сили 27 листопада 2020 року.

Обов`язковість виконання рішення закріплена частиною 5 статті 124 України, а також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року.

Стаття 6 Конвенції гарантує неухильне виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З роз`яснень, що містяться у пункті1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як на підставу розстрочення виконання рішення суду заявник посилається на тяжкий матеріальний стан, що унеможливлює сплату ним одноразово суми боргу. На підтвердження чого ним надані наступні документи.

Довідку про склад сім`ї, видану Шевченківською сільською радою Вітовського району Миколаївської області, з огляду на яку ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом із ним за вказаною адресою проживають: дружина ОСОБА_4 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1 а.с. 67).

Як на доказ тяжкого матеріального становища боржник посилається на укладений між його дружиною та Київським університетом культури договір №36042 про підготовку фахівця з вищою освітою ОСОБА_8 . Оплата за семестр складає 14500,00 грн., термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року (а.с. 68-69), а також договір про надання освітніх послуг від 30 липня 2019 року, укладений між учбовим центром індивідуального розвитку «Твій успіх» та ОСОБА_8 , загальна вартість становить 4900,00 грн. (том 1 а.с. 70-71).

На розгляді у Господарського суду Миколаївської області перебуває справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 до ТОВ «ЕЛИГОС» до ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості по договору поставки №23041 РРР від 23 квітня 2018 року у сумі 122403,48 грн., що свідчить про наявність інших зобов`язань боржника (том 1 а.с. 73).

З огляду на постанову головного державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 листопада 2020 року ухвалою Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1288/20 від 22 жовтня 2020 року накладено арешт на грошові кошти належні боржнику ОСОБА_1 (том 1 а.с. 72).

З досліджених матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12 грудня 2019 року № 192685074 у приватній власності ОСОБА_1 перебувають земельні ділянки: кадастровий номер :02:000:0224;:01:000:0394;:01:000:0929;:05:000:0075; :03:000:0654, при цьому три з них перебувають в оренді ФГ «Софія-2008», ј частина квартири, за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 104-110).

Крім цього, у його власності перебуває автомобіль CITROEN BERLINGO 2011 року виписку.

Боржником за договором дарування, передано у власність ОСОБА_3 належний йому на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_2 , відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13 липня 2020 року №216005697 (том 1 а.с. 119-122).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит ОСОБА_5 з 19 лютого 2020 року перебуває у трудових відносинах з АТ «НСТУ» (том 2 а.с. 12).

Зазначене свідчить про матеріально сприятливий стан як боржника, так і членів його сім`ї.

Дані щодо доходу боржника відсутні.

ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів наявності у нього джерел доходу, що дозволило би сплачувати заборгованість за кредитом, в тому числі з розстроченням.

Крім цього, судом встановлено, що з 22 жовтня 2020 року, з дати ухвалення судом рішення, про розстрочення виконання якого просить ОСОБА_1 , останній взагалі не здійснив будь-яких платежів на погашення боргу, що, на думку суду, свідчить про ухилення від виконання рішення суду.

Таким чином суд дійшов висновку, що зазначені в заяві та встановлені в судовому засіданні обставини не дають підстав для розстрочення виконання рішення, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статями 258, 259, 260, 435 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 477/116/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Водночас, відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали буде складено 15 березня 2021 року.

Суддя В.В. Полішко