Провадження № 2/742/390/21
Єдиний унікальний № 742/100/21
РІШЕННЯ
11 березня 2021 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідька В.М., при секретарі Голушко А.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, набутого під час шлюбу,-
Позивач звернулася до суду з даним позовом у якому просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та поділити майно, що є спільною сумісною власністю.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04 серпня 2001 року позивач та відповідач перебувають у шлюбі. Неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем позивач спільного господарства не веде. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. За час проживання у шлюбі сторонами набуто майно. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, не досягнуто. Вартість спірного майна визначена за згодою позивача та відповідача. Дані обставини і зумовили звернення позивача до суду.
В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.
Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04 серпня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області України, актовий запис № 249 (а.с.15).
За час проживання у шлюбі сторонами набуто майно наявність та вартість якого відповідач не оспорював та підтвердив, також, дані обставини знайшли своє підтвердження в поданих до суду доказах (а.с.16-35).
Як зазначає позивач, подружнє життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, спільне подружнє життя припинено. Позивач вказує про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем.
Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні.
Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).
Правовими підставами для задоволення позовних вимог є відповідно норми Сімейного та Цивільного кодексу України.
Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України).
Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, не проживають разом, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя, за час подружнього життя ними набуто вказане в позовній заяві майно. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем, слід розірвати, а майно поділити. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Керуючись ст. ст. 110,112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2,10,76-81, 141-142, 200, 263-265, 273 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна, набутого під час шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області України, актовий запис № 249.
Поділити майно набуте за час шлюбу, виділивши у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):
- причіп легковий ПФ 01 Фермер, реєстраційний № НОМЕР_6 , рік випуску 2003, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 видано МРЕВ ДАІ м. Прилуки ДАІ ГУ-УМВС України 07 листопада 2006 року, вартістю - 5500 грн. 00 коп.(п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок);
- екскаватор ЕО-2625, реєстраційний № НОМЕР_8 , рік випуску 1992, свідоцтво про реєстрацію Серія НОМЕР_9 видано Прилуцькою інспекцією ДТН 09 вересня 2009 року, вартістю - 100000 грн. 00 коп.(сто тисяч гривень 00 копійок).
Виділити у власність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 ):
-автобус IKARUSS 255, реєстраційний № НОМЕР_11 , рік випуску 1989, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12 видано МРЕВ ДАІ м. Прилуки ДАІ ГУ-УМВС України 04 травня 2006 року, вартістю - 108000 грн. 00 коп.(сто вісім тисяч гривень 00 копійок);
-сідловий тягач КАМАЗ 5410, реєстраційний № НОМЕР_13 , рік випуску 1990, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_14 , дата реєстрації 06.05.2008 р., Прилуцьке ВРЕР УДАІ при УДАІ УМВС України у Чернігівській області, вартістю - 108000 грн. 00 коп.(сто вісім тисяч гривень 00 копійок);
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3607,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.М. Бездідько