Справа № 645/1370/21
Провадження № 2-з/645/28/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 в особі адвоката Юденкової Аліни Віталіївни про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення дій по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоконсалтинг Україна», треті особи - Територіальний сервісний центр №6341 РСЦ в Харківській області МВС України, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкова Оксана Олександрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2021 р позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить - визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_5 серії ННА № 627192, посвідчена 02.07.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Золотоус-Жидковою О.О., р.№1452, на право розпорядження автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG, легковий універсал-В, 2012 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_2 .

- визнати недійсною довіреність від імені ОСОБА_5 серії ННА № 627191, посвідчена 02.07.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Золотоус-Жидковою О.О., р.№1450, на право розпорядження автомобілем марки LEXUS ES 350, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_5 , на ім`я ОСОБА_6 .

- визнати недійсним договір комісії №7089/18/006450 від 06.07.2018 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Автоконсалтинг Україна» (код ЕДРПОУ 39080110) та ОСОБА_6 на продаж автомобіля марки LEXUS ES 350, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 .

- визнати недійсним договір купівлі-продажу №7089/18/006450 від 06.07.2018 року автомобіля марки LEXUS ES 350, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Автоконсалтинг Україна» (код ЕДРПОУ 39080110) та ОСОБА_3 , в особі ОСОБА_2 .

- визнати недійсним договір купівлі-продажу №6341/2018/1007502 від 03.07.2018 транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TOUAREG, легковий універсал-В, 2012 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений Територіальний сервісний центр №6341 РСЦ в Харківській області Міністерства внутрішніх справ України.

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на автомобіль марки LEXUS ES 350, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , та поновити реєстрацію вказаного автомобіля за ОСОБА_5 .

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на автомобіль марки VOLKSWAGEN TOUAREG, легковий універсал-В, 2012 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 та поновити реєстрацію вказаного автомобіля за ОСОБА_5 .

04.03.2021 р. позивач звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль LEXUS ES 350, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_6 , зареєстрований за ОСОБА_3 та автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, легковий універсал-В, 2012 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказав на те, що відповідач ОСОБА_2 , працюючи на її чоловіка ОСОБА_5 в ТОВ «СПЕЦПРОЕКТ», увійшов у злочинну змову з іншими працівниками, а також сином від першого шлюбу чоловіка - ОСОБА_4 з метою заволодіння ГОВ «СПЕЦПРОЕКТ» (код ), а також іншим рухомим і нерухомим майном, що належало п чоловіку ОСОБА_5 зокрема автомобілем LEXUS ES 350, 2008 року випуску, сірою кольору, номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_5 . та автомобілем VOLKSWAGEN ТОUAREG, легковий універсал-В, 2012 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію АХС НОМЕР_7 номерний знак НОМЕР_3 . Користуючись довірою у чоловіка, будучі обізнаними про його психопатологічні розлади, схильність до депресії, тривожноіпохондричного стану, до вживання алкоголю, коли останній знаходився у важкому хворобливому стані, перебуваючи під постійним психічним тиском та у затьмареній свідомості через приймання лікарських засобів, подавили волю останнього і змусили ОСОБА_5 видати ОСОБА_2 та ОСОБА_6 довіреності на право розпорядження вказаними автомобілями, та 03.07.2018 та 06.07.2018 здійснили продаж автомобілів пов`язаним особам за ціною, що в десятки разів є меншою ніж ринкова вартість. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_5 01.02.2019 р. позивачка, діючи також в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 звернулась із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В., якою була відкрита спадкова справа №04/2019. Позивачка та її малолітня дитина належать до спадкоємців першої черги, які мають право на отримання спадщини після померлого ОСОБА_5 . Протиправне відчуження транспортних засобів померлого ОСОБА_5 за оспорюваними договорами купівлі-продажу безпосередньо впливає на обсяг спадкової маси, а отже заявниця та її син мають охоронюваний законом інтерес, що підлягає судовому захисту. Позивач має побоювання, що відповідачі можуть розпорядитися даним майном та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або може зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Інститут забезпечення позову врегульований статтями 149-158 ЦПК і спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Ним усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Першого протоколу про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 не надано суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. При цьому, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, згідно поданої заяви позивач не зазначає, які саме дії відповідача на час подання позову, свідчать про їх наміри здійснити будь які дії спрямовані на розпорядження майном.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Посилання в заяві на можливість відчуження спірного майна без наведення обґрунтування не є достатньою підставою для її задоволення. Такий висновок зробив ВС в постанові №761/39201/18 від 21.08.2019 року.

Суд приймає до уваги вимоги та предмет позову та відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі..

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі адвоката Юденкової Аліни Віталіївни про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення дій по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоконсалтинг Україна», треті особи - Територіальний сервісний центр №6341 РСЦ в Харківській області МВС України, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Золотоус-Жидкова Оксана Олександрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя -