ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1266/21
Провадження № 2/210/977/21
У Х В А Л А

іменем України

"11" березня 2021 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В. Є., дослідивши матеріали позовної заяви Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про зобов`язання дотримуватися умов Галузевої угоди та Генеральної угоди та про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2021 року позивач Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулась з позовною заявою до відповідачів до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про зобов`язання дотримуватися умов Галузевої угоди та Генеральної угоди та про визнання протиправними дій з наступними позовними вимогами: зобов`язати Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» дотримуватися вимог законодавства України щодо забезпечення гарантій працівників Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» та не допустити вивільнення (скорочення) працівників при реорганізації підрозділів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» у зв`язку з неможливістю добувати надра в Кар`єрі 2-біс; визнати протиправними дії Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо порушення гарантованих прав на працю, шляхом зобов`язання проведення додаткової оцінки у Висновку з оцінки впливу на довкілля № 21/01-87/1 від 16.10.2020 (опублікований 20.10.2020).

Оглянувши матеріали вказаної цивільної справи доходжу висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження з огляду на наступне:

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

У відповідності до вимог частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» , суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин. Таким чином, загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

У частині першій статті 1 ЦК України вказано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

З аналізу вказаних норм слід дійти висновку, що означені способи захисту прав та інтересів не є вичерпними. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином під час вирішення питання про відкриття провадження, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Так, позивачем по даній справі є Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», котра звертається до суду в інтересах членів профспілки, з вимогами про недопущення порушень прав відносно працівників підприємства відповідача, а також з вимогами про забезпечення гарантій прав працівників на працю.

Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

За змістом статей 1, 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Первинна організація профспілки добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Статтею 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації.

В даному випадку, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що у випадку зупинення робіт з розробки Кар`єру № 2-біс це призведе до порушення законних прав та інтересів працівників ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що задіяні на об`єктах добування корисних копалин, та працівників, які задіяні на інших ділянках промислового ланцюгу пов`язаного з переробкою добутих залізних руд. При цьому загальна кількість працівників, що мають відношення до зазначеного процесу видобутку та переробки становить 20 638 чоловік. В умовах нестабільної економічної ситуації та неможливості чіткого планування витрат та прямих збитків, найбільш доцільним є вивільнення працівників, які задіяні в процесі зупиненої господарської діяльності. Враховуючи що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не повідомляє на яких умовах можуть бути здійснені переведення та не зазначає, що буде з працівниками які відмовляться від переводу, такі дії адміністрації фактично можуть призвести до непрогнозованого вивільнення працівників.

Вищезазначені обставини, на думку позивача, свідчать про неналежне виконання Відповідачами своїх зобов`язань щодо удосконалення механізмів зайнятості населення та забезпечення умов праці які запобігають масовим вивільненням працівників, що призводить до порушення конституційних прав працівників на працю.

Тобто у випадку зупинення робіт з розробки Кар`єру № 2-біс між відбудеться масове вивільнення працівників у кількості 20638 осіб, що в свою чергу призведе до виникнення колективного трудового конфлікту щодо недотримання відповідних конституційних гарантій працівників, котрих в даному випадку представляє позивач.

При цьому, колективні трудові спори це спори непозовного провадження між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом, в яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин, а тому для таких спорів застосовується примирно-третейський порядок вирішення, правовий механізм якого визначено Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Зокрема, статтею 7 указаного Закону передбачено, що розгляд колективного трудового спору (конфлікту) з питань укладення чи зміни колективного договору, угоди здійснюється примирною комісією, а в разі неприйняття рішення у строки, установлені статтею 9 цього Закону трудовим арбітражем.

При цьому за статтею 13 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» жодна із сторін колективного трудового спору (конфлікту) не може ухилятися від участі в примирній процедурі і зобов`язані використати для врегулювання колективного трудового спору (конфлікту) всі можливості, не заборонені законодавством.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду зазначила у постанові суду від 29 травня 2020 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року, що колективні трудові спори, на відміну від індивідуальних - це спори непозовного провадження між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом, в яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин. А тому, до таких спорів застосовується примирно-третейський порядок вирішення, правовий механізм якого визначено Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Таким чином, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та позивач має право вирішити спір в порядку, визначеному Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Така позиція відповідає висновкам ВП ВС від 01 жовтня 2019 року у справі № 916/2721/18 (номер судового провадження: 12-64гс19), від 03 липня 2019 року справа № 761/33069/16-ц (провадження № 14-3цс19), Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 479/58/19 (провадження № 61-7495св19), під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, вважаю за можливе відмовити у відкритті провадження по даній цивільній справі та роз`яснити позивачу, що він має право вирішити даний спір в порядку, передбаченому Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 186, 258 - 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовною заявою Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про зобов`язання дотримуватися умов Галузевої угоди та Генеральної угоди та про визнання протиправними дій відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він має право вирішити даний спір в порядку, передбаченому Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Повернути Первинній організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (ІНН 25842148, рах. № НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень сплачені згідно платіжного доручення №492 від 09.03.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. Є. Сільченко