Номер провадження: 22-ц/813/4114/21
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач Виконавчий комітет Одеської міської ради,

третя особа Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року у складі судді Коваленко О.Б.,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третьої особи ЗАТ «Альфа-Банк», про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 06.10.2008 на квартиру АДРЕСА_1 ; визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, серії НОМЕР_1 від 06.10.2008 на квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкають за адресою: АДРЕСА_2 з 1991 року по теперішній час. Позивач була основним наймачем двох однокімнатних квартир: однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 та однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , які вона обміняла на трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Після обміну основним наймачем отриманої в результаті обміну квартири АДРЕСА_1 стала вже відповідач ОСОБА_2 разом з позивачем та її онукою ОСОБА_3 . Однак, у червні 2019 року позивач дізналася, що власником цієї квартири формально є ОСОБА_2 . Свідоцтво про право власності могло бути видане на підставі правочину або приватизації. Позивач зазначила, що правочину щодо вказаної квартири ніхто з її мешканців чи інших осіб не укладав, позивач не надавала своєї згоди на приватизацію вказаного житла за відповідачем одноособово.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що без надання КП «БТІ» ОМР доказів сплати рахунку щодо підстав отримання відповідачем свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 06.10.2008, що видане Виконавчим комітетом ОМР на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , як суттєвих доказів по даній справі, справа не могла бути розглянута повно, всебічно, з урахуванням принципу змагальності та верховенства права. Суд безпідставно не врахував клопотання позивача про відкладення розгляду справи та розглянув справу без її участі.

У відзиві на апеляційну скаргу Виконавчий комітет Одеської міської ради просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

09.12.2021 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, проте така не підлягає задоволенню з огляду на необхідність дотримання розумного строку розгляду справи.

Представник Виконавчого комітету ОМР в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Альфа-Банк», дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Під час апеляційного розгляду справи від представника позивача надійшла заява, в якій останній повідомив про смерть позивача ОСОБА_1 , яка сталася 13.06.2021 та просив зупинити провадження у справі до залучення у справі правонаступника, вважаючи, що спірні правовідносини у справі допускають правонаступництво.

З листа Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі від 02.07.2021 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 відноситься до фонду житлово-будівельних кооперативів та належить житлово-будівельному кооперативу «Малиновський-7». ОСОБА_4 є членом ЖБК «Малиновський- 7» з 30.11.1990, яка здійснила виплати пайових внесків за квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в повному обсязі. Свідоцтво про право власності 353 від 06.10.2008 на вказану квартиру видано ОСОБА_5 на підставі довідки ЖБК «Малиновський-7» від 11.09.2003.

Враховуючи, що позивач не є членом ЖБК «Малиновський-7», разом з тим оскаржує рішення Виконавчого комітету Одеської міської про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 06.10.2008 на квартиру АДРЕСА_1 та вказане свідоцтво про право власності, такий спір нерозривно пов`язаний з особою позивача, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

У випадку, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України).

Якщо ж суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для його скасування в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі (частина третя статті 377 ЦПК України).

Тобто, перш ніж скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку зі смертю фізичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, суд апеляційної інстанції має з`ясувати і зазначити в судовому рішенні, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухваленого судом першої інстанції у справі рішення (висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 23 вересня 2020 року у справі N 521/13728/18).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд визнав позовні вимоги безпідставними та недоведеними.

Однак суд першої інстанції дійшов вказаного висновку з порушенням норм процесуального права, що є безумовною підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вбачається зі справи, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у загальному позовному провадженні та призначено судове засідання на 01.10.2019 о 15:30.

01.10.2019 сторони в судове засідання не з`явилися, судове засідання було відкладено на 19.11.2019 о 10:00.

18.11.2019 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 19.11.2019 на більш пізню дату з причин його хвороби.

Судом 19.11.2019 розгляд справи було відкладено на 09.12.2019 о 15:30.

09.12.2019 в судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача ОСОБА_2 та третьої особи.

Протокольною ухвалою від 09.12.2019 підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті на 24.01.2020.

24.01.2020 в судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача ОСОБА_2 та Виконавчого комітету ОМР, розгляд справи відкладено на 19.03.2020.

18.03.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

19.03.2020 розгляд справи відкладено на 18.05.2020 о 14:00.

15.05.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 18.05.2020 на більш пізню дату.

18.05.2020 розгляд справи відкладено на 31.07.2020 о 10:00.

28.07.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 31.07.2020 на більш пізню дату.

31.07.2020 розгляд справи відкладено на 21.09.2020 об 11:00.

18.09.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 21.09.2020.

21.09.2020 розгляд справи відкладено на 02.11.2020 о 09:15.

28.10.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 02.11.2020.

Вбачається, що в судові засідання, які судом відкладалися на 18.05.2020, 31.07.2020, 21.09.2020 та 02.11.2020 позивач та його представник не з`являлися, надавали суду клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому клопотання не містили належного обґрунтування причин неможливості з`явитися в засідання, доказів поважності причин позивачем до клопотань додано не було.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Разом з тим суд першої інстанції розглянувши справу по суті не звернув увагу на те, що позивач, який був повідомлений про розгляд справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, заяв про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, відтак суд мав залишити позов без розгляду.

Отже, рішення суду не відповідає вимогам закону, тому з викладених вище підстав підлягає скасуванню.

Зважаючи на викладене, рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки позивач помер, а відносини не допускають правонаступництва.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10.01.2022.

Головуючий:

Судді: