Провадження № 2/537/69/2021
Справа № 537/2011/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2021 р.Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області вскладі: головуючого судді Маханькова О. В..,

за участі секретаря судового засідання Костюкевич Н.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Приватного Акціонерного Товариства «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди завданої дорожньо - транспортною подією, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука із позовною заявою про стягнення компенсації заподіяної матеріальної шкоди майну та моральної шкоди посилаючись на те, що 10.03.2020 року об 11 год. 35 хв. на перехресті проспекту Свободи та вуя. Європейська в м. Кременчуці , водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофора в наслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Hyundai 130», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_5 .. Внаслідок ДТП авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За фактом ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.03.2020 р. серії БД №406119.

06.05.2020 p. суддя Крюківського районного суду м. Кременчука розглянув адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення від 10.03.2020 р. серії БД № 406119 виніс постанову від 06.05.2020 р. в якому визнав винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП її автотранспортний засіб отримав значні пошкодження.

Відповідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № ЗО від 24.03.2020 р. експерт розрахував вартість ремонту (Ремонтна калькуляція № 30/2020 від 06.04.2020 p., додаток № 2 до висновку) яка склала 168 759,93 грн.

Також 24.03.2020 р. вона зверталась з заявою до страхової компанії ПРАТ "УПСК" з вимогою про виплату мені страхового відшкодування (копія заяви додається, оригінал знаходиться у ПРАТ "УПСК"), після набрання чинності Постановою про визнання вини ОСОБА_4 в ДТП, я надіслала електронною поштою до ПРАТ "УПСК" цю постанову, але на момент звернення з позовом ніякої відповіді від страхової компанії на свою заяву не отримала.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 застрахована в ПАТ «УПСК» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4377368 від 14.08.2019року.

Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом про стягнення зі страхової компанії ПРАТ "УПСК" в який застрахована відповідальність винуватця ДТП, страхового відшкодування з винуватця ДТП в розмірі страхового ліміту на відшкодування - 100 000 грн., реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі її автотранспортного засобу, (за виключенням безумовної франшизи в розмірі 2 000 грн.), а також про стягнення компенсації матеріального збитку не відшкодованого страховою з винуватця ДТП ОСОБА_4 та стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди завданої ДТП.

Позивач ОСОБА_1 прохала суд стягнути з відповідачів на її користь, як відшкодування матеріального збитку спричиненого ДТП, грошові кошти у сумі - 156 593,26 гри., а саме:

з Страхової компанії ПрАТ «УПСК» - 81 333,33 гри.

з ОСОБА_4 - 75 259,93 грн.;

А також стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Крім того прохала стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник повідомили, що відповідач ПАТ «УПСК» розрахувалася з нею і вона відмовляється від позовних вимог до Приватного АТ «УПСК». Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди та судових витрат наполягає.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Дворник О.В. позов не визнав у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні в зв`язку з необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За вимогами ст.ст. 263.264 ЦП К України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення е законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідне) до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦП К України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно норм ч. 1 ч.2 ст.5 ЦП К України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Даний позов зареєстровано в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області 17.06.2020 року.

06.07.2020 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіально, громади м. Кременчука.

Ухвалою від 06.07.2020 року відкрито провадження у справі у порядну спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27.07.2020 року надійшли заперечення проти позову від ПАТ «УПСК».

В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2020 року об 11 год. 35 хв. на перехресті проспекту Свободи та вуя. Європейська в м. Кременчуці, водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофора в наслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Hyundai 130», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_5 .. В наслідок ДТП авто отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За фактом ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.03.2020 р. серії БД № 406119.

06.05.2020 р. суддею Крюківського районного суду м. Кременчука розглянуто адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення від 10.03.2020 р. серії БД № 406119, постановою від 06.05.2020 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП автотранспортний засіб ОСОБА_1 отримав значні пошкодження.

Відповідно Висновку експертного автотоварознавчога дослідження № 30 від 24.03.2020 р. експерт розрахував вартість ремонту (Ремонтна калькуляція № 30/2020 від 06.04.2020 p., додаток № 2 до висновку) яка склала 168 759,93 грн.

Як було з`ясовано судом, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_4 автомобіля «ChevroletAveo» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахованим за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АО/4377368 страхової компанії ПрАТ УПСК від 14.08.2019 р./ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складав 100 000 грн. розмір франшизи 0 грн.)

Висновком експертного авто товарознавчого дослідження №30 від 24,03.2020року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai 130», д.н.з. НОМЕР_2 складає 100 689.01грн.

Встановлено, що згідно зі страховим актом № ОЦ/005/008/20/0102 від 23.06.2020 року ПАТ «УПСК» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 83 907.51 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини статті 1188 ЦК України)

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

3гідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разінедостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-І//) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІУ передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні, для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № б «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 83 907,51 грн. Предметом спору є відшкодування моральної шкоди та недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення, «цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби ЇЇ право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча ь одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_4 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19) підстав відступати від яких суд не вбачає.

Відносини між ОСОБА_1 та ПРАТ "УПСК", яким було застраховано автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 ,регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону № 1961-IV, яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того Договором (полісом) обов`язкового страхування № АО/4377368 передбачено франшизу в сумі 0 грн.

Різниця між виплаченою ОСОБА_1 страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

За таких обставин саме ОСОБА_4 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суд приймає за основу ремонтну калькуляцію № 30/2020 від 06.04.2020 p., додаток № 2 до висновку автотоварознавчого дослідження № 30 від 24.03.2020 р., експерт розрахував вартість ремонту (Ремонтна калькуляція) яка склала 168 759,93 грн.

Відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.

Так, згідно із ремонтною калькуляцією № 30/2020 від 06.04.2020 p., вартість відновлювального ремонту склала 168 759,93 грн., а вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) 100 689, 01 грн.

Страховиком виплачено ОСОБА_1 - 83 907.51 грн. (із розрахунку 100 689, 01 грн. майнового збитку з урахуванням зносу - 0 грн франшизи 16 781,50 грн. ПДВ).

Верховний Суд в постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц вказав, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування.

Отже ПДВ в сумі 16 781,50 грн. ПДВ входить до суми страхового відшкодування та може бути повернуто ОСОБА_1 страховиком після надання відповідних документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту.

Таким чином розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 становить:

168 759,93 грн. /вартість ремонту зазначена в дослідженні експерта/ 83 907,51 грн. (сума страхової виплати сплачена страховою компанією, розрахована зменшенням 100 689,91 грн./це сума матеріального збитку встановлена експертом/, - на ПДВ 16 781,51 грн./ = 68 070.02 грн.

Крім того стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягають підтверджені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження № 30 від 24.03.2020 р. в розмірі - 2 500 грн.

За змістом статей 23,1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю осіб.

Як роз`яснено в Постанові Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач прохала суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. яку я обґрунтовує тим, після ДТП не мала змоги використовувати автомобіль, він пошкоджений та потребує дуже дорогого ремонту, внаслідок карантину не могла нікуди добратися, оскільки міський транспорт не працював, внаслідок чого нервувала та переживала, що, в свою чергу вплинуло на її життєві плани та призвело до вимушених змін в житті, розладу здоров`я, також вона змушена наразі витрачати час для відновлення її майна.

Враховуючи докази надані позивачем, вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково, з відповідача слід стягнути 5 000,00 грн. моральної шкоди, яка була завдана позивачу неправомірними діями відповідача.

Відносно вимоги позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно достатті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IVсуди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим на виконання відповідних робіт, обсягу наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони суд вважаю що співмірною та такою що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовій збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 656,72 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78. 81.141.258. 259.264. 265.273.354.355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Приватного Акціонерного Товариства «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО.СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди завданої дорожньо - транспортною подією - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 68 070.02 грн. (шістдесят вісім тисяч сімдесят гривень 2 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на проведення автотехнічного дослідження в розмірі 2 500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень) та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень), а також стягнути витрати на судовий збір в розмірі 656,72 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виплину) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення; якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення -17.03.2021 року.

Суддя Крюківського районного суду

м.Кременчука Полтавської області Маханьков О. В