Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюк Є.П.

при секретарі Федоровій Л.С.

за участю позивача прокурора Пітюренка М.В.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Черкаське регіональне управління водних ресурсів про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, визнання недійсним свідоцтва на право власності, та скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням речового права на неї, -

встановив:

Стислий виклад позиції позивача:

23 червня 2018 року, заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Черкаське регіональне управління водних ресурсів про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, скасування державної реєстрації права власності.

Крім того, 23 червня 2018 року, заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_1 особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Черкаське регіональне управління водних ресурсів про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, визнання недійсним свідоцтва на право власності та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області дані позова були об`єднані в одне провадження.

22.09.2020 року позивач в частині змінив предмет позову та просив, крім заявлених вимог одночасно припинити речове право на спірні земельні ділянки, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 7-6 від 12.02.2016 надано ОСОБА_3 , (далі за текстом - Відповідач 1), а рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 56-4 від 08.10.2015 надано ОСОБА_1 , (далі за текстом - Відповідач 2), у власність земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0834 га для індивідуального дачного будівництва, кожному.

Пунктом 7 рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 7-6 від 12.02.2015 та пунктом 37 рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 56-4 від 08.10.2015 спірні земельні ділянки віднесено до категорії земель рекреаційного призначення, які будуть використовуватись для індивідуального дачного будівництва.

На підставі вказаних рішень відповідачами зареєстровано право власності на земельні ділянки, а ОСОБА_1 отримано свідоцтво на право власності НОМЕР_1 від 12.11.2015.

Спірні рішення, в частині відведення відповідачам у власність земельних ділянок підлягають визнанню протиправними та скасуванню, оскільки не відповідають вимогам чинного земельного законодавства, зокрема: в частині відведення землі для містобудівних потреб без наявності розроблених та затверджених детального плану території або іншої містобудівної документації; в частині порушення порядку встановлення цільового призначення земельної ділянки; відсутності погодження проекту із землеустрою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства; не проведення обов`язкової експертизи землевпорядної документації; земельна ділянка відведена за рахунок захисної гідросопруди Будище-Свидівоцької захисної дамби.

Установлено, що рішенням сесії Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 50-23 від 27.04.2015 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки площею 1,6000 га в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок Черкаського району, розроблену ТОВ «Геоземпроект».

Відповідно до п. 1.1 вказаного рішення Свидівоцької сільської ради земельну ділянку загальною площею 1,6000 га, за рахунок якої у подальшому і сформовано земельні ділянки, які відведено у власність громадянам, переведено із земель загального користування (штучні водосховища) та земель, не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту (інші захисні насадження) до земель не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту (угіддя піски).

Вивченням матеріалів затвердженої технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації вбачається, що до прийняття рішення про відведення у власність Відповідачам спірних земельних ділянок, вони належали до земель загального користування, не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту, у тому числі:0,4117 га - ліси та інші лісо вкриті площі (інші захисні насадження), 1,1883 га - вода (штучні водосховища).

Водночас, ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

В свою чергу, п. 1 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого розпорядженням Кабінетом Міністрів України№ 513 від 23.05.2012 року, встановлено, що визначення виду угідь до формування земельних ділянок із земель запасу, не переданих у власність та користування, а також віднесення таких земельних ділянок до певної категорії може здійснюватися за результатами інвентаризації земель, проведеної за рішенням сільських, селищних, міських рад - у межах населених пунктів, райдержадміністрацій - за їх межами.

Таким чином, за результатами проведеної інвентаризації, якою встановлено вид угідь спірних земельних ділянок, встановлення цільового призначення земельних ділянок мав би здійснювати орган державної влади відповідно до наданих Земельним кодексом повноважень.

В той же час, згідно п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» до державної реєстрації права державної чи комунальної власності на земельні ділянки формування земельних ділянок за рахунок земель державної та комунальної власності, визначення їх угідь, а також віднесення таких земельних ділянок до певних категорій може здійснюватися на підставі матеріалів інвентаризації земель, проведеної за рішенням: у межах населених пунктів - сільських, селищних, міських рад, за їх межами - районних державних адміністрацій.

Матеріали інвентаризації земель у такому разі підлягають погодженню в порядку погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та затверджуються органами, які прийняли рішення про проведення інвентаризації.

Ураховуючи, що вказаної процедури дотримано не було (в матеріалах технічної документації відсутні всі необхідні погодження), а відтак цільове призначення спірних земельних ділянок залишилось, як землі загального користування, зайняті штучними водосховищами, оскільки визначеного Земельним кодексом України порядку зміни цільового призначення не дотримано.

Таким чином, Свидівоцької сільською радою Черкаського району під час відведення у власність відповідачам порушено порядок встановлення цільового призначення земельних ділянок, оскільки в силу вимог ст. 58 Водного кодексу України землі, зайняті водосховищами, являються землями земель водного фонду.

Зазначення в рішеннях Свидівоцької сільської ради № 56-4 від 08.10.2015 року та №7-6 від 12.02.2016 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність» цільового призначення земельних ділянок, як земель рекреаційного призначення створює реальну загрозу раціонального - цільового використання спірних земельних ділянок та їх охорони саме, як земель водного фонду.

Правовим наслідком порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, відповідно до абзацу а) ч. 1 ст. 21 ЗК України, є визнання недійсними рішень органів державної влади про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Також, усі подальші дії щодо спірних земельних ділянок, відповідно до абзаців б), в) ст. 21 ЗК України, у тому числі щодо реєстрації прав на них, теж мають бути визнані судом недійсними.

З наведеного чітко вбачається порушення інтересів держави у сфері раціонального використання, охорони та розпорядження землями державної власності, що полягає у протиправній зміні цільового призначення земель водного фонду на землі рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва та передачі цієї земельної ділянки у приватну власність громадянам.

Так, ст. 5 ЗК України визначено, що земельне законодавство базується, зокрема, на принципі забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Однак, протиправне віднесення спірних земель до земель рекреаційного призначення та їх подальша забудова унеможливлює їх раціональне використання та охорону саме, як земель водного фонду, зайнятих штучними водосховищем.

Отже, Свидівоцька сільська рада хоча і наділена правом розпоряджатися землями, проте зобов`язана реалізувати таке право виключно в межах та на підставі діючих законів.

Правовим наслідком прийняття органом місцевого самоврядування акту, який суперечить Конституції або законам України, відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є визнання його незаконним в судовому порядку.

Затвердження проекту та передача у приватну власність земельних ділянок порушує вимоги Земельного та Водного кодексів України в частині неможливості перебування таких земель у приватній власності та неможливості здійснення їх забудови.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про основи містобудування» визначення територій для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації з урахуванням планів земельно-господарського устрою.

Таким чином, законодавцем закріплено механізм здійснення відведення земельних ділянок для потреб містобудування опосередковуванням запланованості можливості будівництва на відповідній території об`єктів, що повинно бути передбачено відповідним видом містобудівної документації.

В свою чергу, питання визначення належного виду містобудівної документації, що мав бути основою для прийняття рішення щодо відведення спірної ділянки для дачного будівництва, врегульовує Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», стаття 19 якого встановлює, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток його частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону у разі відсутності детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Враховуючи зазначені норми, надання земельних ділянок у приватну власність громадянам для індивідуального дачного будівництва в межах населеного пункту має передбачатись детальним планом території (повинен узгоджуватись зі схемою планування території (частини території) району.

В ході встановлення підстав для представництва інтересів держави, Черкаською місцевою прокуратурою встановлено, що рішенням сесії Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 56-25 від 08.10.2015 року затверджено розроблений КПВАПП «Архбюро» Черкаської районної ради Генеральний план розміщення земельних ділянок під дачне будівництво в АДРЕСА_2 .

В той же час, відповідно до листа Управління архітектури та містобудування Черкаської обласної державної адміністрації № 01-01-24/386 від 08.06.2018 року вказана містобудівна документація не відповідає вимогам законодавства, в частині порядку її розроблення, погодження і затвердження.

Містобудівна документація, яка б надавала можливість відведення спірних земельних ділянок є план зонування або детальний план території, які затверджуються відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011, тобто проект детального плану повинен бути розглянутий на засіданні архітектурно-містобудівної ради та пройти процедуру громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів.

З огляду на викладене, спірні земельні ділянки для потреб індивідуального дачного будівництва відведено на підставі розробленої, погодженої та затвердженої не у відповідності до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 290 від 16.11.2011.

З даних міркувань в проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в порушення вимог ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України відсутній належний, наданий у відповідності до вимог містобудівного законодавства, висновок про його погодження або відмову в погодженні відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації.

Таким чином, затверджуючи проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність громадянам для індивідуального дачного будівництва Свидівоцькою сільською радою порушено вимоги ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України щодо необхідності погодження проекту відведення відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської РДА.

Також, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» передбачено, що обов`язковій державній експертизі підлягають, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Як вбачається з листа Міськрайонного управління Держгеокадастру у Черкаському районі та м. Черкаси № 10-23-0.222-273/120-18 від 14.03.2018, станом на 01.01.2015, тобто до проведення інвентаризації земель сільською радою та до фактичного відведення у приватну власність, спірна земельні ділянка обліковувалась як землі загального користування вид угідь - штучні водосховища.

З огляду на викладене, грубим порушенням є затвердження проекту щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких встановлено як землі рекреаційного призначення, до отримання позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації.

Як зазначалось вище, земельна ділянка загальною площею 1,6000 га, за рахунок якої сформовані і спірні земельні ділянки за кадастровим номером: :04:005:0251, :04:005:0237, кожна загальною площею 0,0834 га, розташовані по АДРЕСА_1 перед виданням оскаржуваного рішення включали землі водного фонду.

Саме тому, згідно з приписами ч. 3 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду підлягав також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Відповідно до Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затверджене Указом Президента України № 453/2011 від 13.04.2011, Державне агентство водних ресурсів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Разом з тим, відповідно до листа Державного агентства водних ресурсів України № 2348/9/11-18 від 19.04.2018 року проектна документація щодо відведення у власність ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , спірних земельних ділянок не погоджувалась.

Відтак, законодавчої вимоги щодо необхідності отримання висновку про погодження проекту відведення земельних ділянок водного фонду також дотримано не було.

Скасування рішень Свидівоцької сільської ради про передачу земельних ділянок у власність набувачам - фізичним особам в повній мірі не буде забезпечено захист та відновлення порушених прав держави, оскільки відповідне речове право і надалі буде зареєстроване за особами, нерухоме майно яким передано незаконно.

Статті 3 та 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» пов`язують момент виникнення права власності на нерухоме майно та його фактичну наявність із здійсненням державної реєстрації та знаходженням відповідних відомостей в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, ч. 2 ст. 393 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Враховуючи те, що рішення Свидівоцької сільської ради № 56-4 від 08.10.2015 року та №7-6 від 12.02.2016 року є особливим видом правочину (оскільки на підставі його вчинення виникли правовідносини власності у відповідачів на землю), обґрунтованим є необхідність застосування наслідків їх недійсності, що полягає, в тому числі, у скасуванні державної реєстрації права власності за набувачами незаконно переданих земельних ділянок.

В свою чергу, захист порушених прав держави в силу вимог законодавства України про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, наведених вище, можливий виключно шляхом скасування судом права власності, зареєстрованого за відповідачами в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки загальною площею 0,0834 га кожна, розташованих в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за кадастровими номерами :04:005:0237, :04:005:0251.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд визнати незаконними та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» № 56-4 від 08.10.2015 року та рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» № 7--6 від 12.02.2016 року, в частині відведення Відповідачу 1 та Відповідачу 2 земельних ділянок за кадастровими номерами :04:005:0237, загальною площею 0,0834 га, кадастровим номером :04:005:0251, загальною площею 0,0834 га, розташованих в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту с. Свидівок; скасувати державну реєстрацію права власності зареєстроване за Відповідачем 1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 13797626 від 17.03.2016 року на земельну ділянку загальною площею 0,0834 га, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за кадастровим номером :04:005:0251; за Відповідачем 2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 12024723 від 10.11.2015 року на земельну ділянку загальною площею 0,0834 га, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, за кадастровим номером :04:005:0237; визнати недійсним свідоцтво на право на земельну ділянку площею 0,0834 га НОМЕР_2 від 12.11.2015 року видану на ім`я ОСОБА_1 ; та стягнути з відповідачів судовий збір.

Пояснення сторін в судовому засіданні:

Представник позивача - прокурор Пітюренко М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , та відповідач ОСОБА_3 , підтримали свою позицію, вказану у відзиві та висловлену у судовому засіданні.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

12.07.2018 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області в складі головуючої судді Соколишиної Л.Б. прийнято позов до розгляду з відкриттям провадження та визначенням розгляду в порядку загального позовного провадження.

13.07.2018 року об`єднано справу №707/1176/18 зі справою 707/1180/18, в одне провадження.

30.10.2018 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Черкаського РУВР.

05.11.2018 року від відповідача ОСОБА_1 , надійшов відзив на позовну заяву.

26.03.2019 року від позивача по справі надійшла письмова заява про зупинення провадження у справі.

26.03.2019 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області за клопотанням позивача зупинено провадження у справі.

04.09.2020 року справа була прийнята до провадження суддею Тептюком Є.П. та поновлено провадження у справі.

22.09.2020 року від позивача надійшла письмова заява про зміну предмету позову.

21.10.2020 року на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника Черкаського УЗМДВ, позовні вимоги прокурора підтримують у повному обсязі при вирішенні справи покладаються на компетентність суду.

16.12.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

19.01.2021 року ухвалою суду відмовлено в клопотанні представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , про залишення позовної заяви без розгляду заявленого в судовому засіданні.

01.03.2021 року надійшла письмова заява Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Встановлені судом обставини:

Рішенням сесії Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 7-6 від 12.02.2016 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», затверджено проект землеустрою та надано Відповідачу 1 у власність земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :04:005:0236, загальною площею 0,0834 га.

Відповідачу 2 було надано у власність земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :04:005:0237, загальною площею 0,0834 га для індивідуального дачного будівництва, а п. 37 вказаного рішення земельні ділянки віднесено до категорії земель рекреаційного призначення, які будуть використовуватись для індивідуального дачного будівництва.

27.04.2015 року рішенням сесії Свидівоцької сільської ради №53-20 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки площею 1,6000 га в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради в межах населеного пункту с.Свидівок Черкаського району, розроблену ТОВ «Геоземпроект» яким в подальшому надано пропозиції щодо узгодження даних, отриманих в результаті проведення інвентаризації, зокрема: враховуючи висновок ДП «Черкаський інститут землеустрою» про ґрунтовий покрив земельної ділянки площею 1,6000 га, є за доцільне перевести земельну ділянку із земель загального користування (води (штучні водосховища) та землі, не надані у власність або постійне користування в межах н.п. (ліси та інші лісовкриті площі (інші землі)) у землі запасу вид угідь - піски.

п.2 Рішенням сесії Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 7-6 від 12.02.2016 року ОСОБА_3 , надано земельну ділянку площею 0,0834 га (кадастровий номер :04:005:0251) у власність для індивідуального дачного будівництва за рахунок відкритих земель без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом (піски) в адмінмежах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту

АДРЕСА_3 Рішенням сесії Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 56-4 від 08.10.2015 року ОСОБА_1 , надано земельну ділянку площею 0,0834 га (кадастровий номер :04:005:0237) у власність для індивідуального дачного будівництва в адмінмежах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту АДРЕСА_1 .

Земельні ділянки віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови, які будуть використовуватися для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), та землі рекреаційного призначення, які будуть використовуватися для індивідуального дачного будівництва.

З листа Міськрайонного управління у Черкаського у районі та м. Черкасах ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 14.03.2018 року №10-23-0.222-273/120-18 вбачається, що земельні ділянки за кадастровими номерами :04:005:0237, :04:005:0251 обліковувались в адмінмежах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту як землі загального користування вид угідь (штучними водосховищами). Згідно ст. 20 ЗКУ віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до листа Черкаського регіонального управління водних ресурсів від 28.02.2018 року №138/11 на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:005:0237, :04:005:0251, Управління висновків та погоджень не надавало. Управління будь-якої участі у виборі, наданні, зміні цільового призначення вище наведених земельних ділянок не приймало участь через відсутність повноважень. Відповідно до ст. 4, 85 ВК та ст. ст. 58,59 ЗК України землі водного фонду можуть надаватися лише у тимчасове користування. Виходячи з наданої копії кадастрової карти, земельні ділянки знаходяться в межах пікетів 18-20 Будище-Свидівоцької захисної дамби. Технічно-експлуатаційна зона дамби має ширину 116,0 м. від гребеня дамби в сторону Кременчуцького водосховища, де заборонена будь-яка господарська діяльність.

Згідно листа Державного агентства водних ресурсів України від 11.04.2018 року №166-5824 вих.18, 166-5827вих.18, останнє повідомляє, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :04:005:0237, :04:005:0251, що розташовані в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, Держводагентством та сектором у Черкаській області Держводагенства не погоджувались.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2021 року земельні ділянки з кадастровими номерами :04:005:0237, :04:005:0251, площею 0,0834 га кожна, що розташовані по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

В листі Департаменту містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства від 08.06.2017 року №01-01-24/386 вбачається, що містобудівна документація що стосується земельної ділянки площею 1,6000 га не відповідає вимогам законодавства, в частині порядку її розроблення, погодження та затвердження. Містобудівна документація, яка б надавала можливість отримання земельних ділянок є розробка плану зонування або детального плану території, яка затверджена відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 року №290. Тобто проект детального плану повинен бути розглянути на засіданні архітектурно-містобудівної ради (ст. 20 Закону) та пройти процедуру громадського обговорення щодо врахування громадських інтересів (ст. 21 Закону)

Вище перелічені докази, які підтверджують встановлені судом обставини, суд визнає належним та допустимим відповідно до ЦПК України.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно ч. 1 ст. 13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить в тому числі: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 1, ч. 2 статті 20 Земельного кодексу України - віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам (п. а) ч. 1 ст. 21 ЗК України).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

п.1 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого розпорядженням Кабінетом Міністрів України від 23 травня 2012 р. № 513, встановлено, що визначення виду угідь до формування земельних ділянок із земель запасу, не переданих у власність та користування, а також віднесення таких земельних ділянок до певної категорії може здійснюватися за результатами інвентаризації земель, проведеної за рішенням райдержадміністрацій за межами населених пунктів.

Згідно п.7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» до державної реєстрації права державної чи комунальної власності на земельні ділянки формування земельних ділянок за рахунок земель державної та комунальної власності, визначення їх угідь, а також віднесення таких земельних ділянок до певних категорій може здійснюватися на підставі матеріалів інвентаризації земель, проведеної за рішенням: у межах населених пунктів - сільських, селищних, міських рад, за їх межами - районних державних адміністрацій. Матеріали інвентаризації земель у такому разі підлягають погодженню в порядку погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та затверджуються органами, які прийняли рішення про проведення інвентаризації.

ст. 3 Водного Кодексу України передбачає, що усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: 1) поверхневі води: природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; 2) підземні води та джерела; 3) внутрішні морські води та територіальне море.

До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами (п. 1 ч. 1 ст. 4 ВК України).

Згідно ч. 1 ст. 85 ВК України, порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Відповідно до п. а) ч. 1, ч. 2 ст. 58 Земельного кодексу України, до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами. Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать і землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. (ч. 1, п. г) ч. 4 ст. 83 ЗК України).

Згідно правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі №6- 16цс14 - згідно зі статтями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду, та віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до статті 21 ЗК України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

За змістом ч. 1, 2 ст. 3, ст. 4 ВК України, п. "а" ч. 1 ст. 58, ч. ч. 1 ст. 59, ст. 60, ч. 1 ст. 84 ЗК України, у редакціях на час виникнення правовідносин, землі під водними об`єктами, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Згідно з ч. 2 ст. 186-1 ЗК України - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

За таких обставин, необхідним було погодження на відведення спірних ділянок відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської РДА, що, в свою чергу, пов`язано із відповідністю самого проекту відведення вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст..ст. 125,126 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст.. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.. 328 ЦК України).

Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Отже з вищевикладеного вбачається, що Свидівоцькою сільською радою Черкаського району Черкаської області був порушений порядок надання у власність ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , земельних ділянок оскільки було недотримано вимоги чинного на той час законодавства.

З листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 14.03.2018 №10-23-0.222-273/120-18 вбачається, що згідно державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) земельна ділянка обліковувалась станом на 01.01.2014 та на 01.01.2015 року, як землі загального користування (вид угіддя - штучні водосховища) в межах населеного пункту.

Отже, судом встановлено, що спірні земельні ділянки, які передані відповідачам за оскаржуваним рішенням, належать до земель водного фонду, щодо яких установлено спеціальний правовий режим (статті 20, 21, 60, 61 ЗК України та статті 88, 89 ВК України).

Вище встановлені обставини справи свідчать про те, що оскаржуваним рішенням Свидівоцької сільської ради змінено категорію земель та їх цільове призначення із земель водного фонду на землі рекреаційного призначення.

Тобто рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» № 7-6 від 12.02.2016, року в частині передачі у власність ОСОБА_3 , земельної ділянки за кадастровим номером :04:005:0251 та рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» № 56-4 від 08.10.2015, року в частині передачі у власність ОСОБА_1 , земельної ділянки за кадастровим номером :04:005:0237, для індивідуального дачного будівництва в адмінмежах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного за адресою: АДРЕСА_1 , є такими, що прийняті з порушеннями діючого законодавства, порушують інтереси держави, а тому їх необхідно визнати незаконними та скасувати.

Суд вважає, що змінені позовні вимоги заступника прокурора, щодо скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №13797626 від 17.03.2016 року та №12024723 від 10.11.2015 року на земельну ділянку загальною площею 0,0834 га, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області за кадастровим номером :04:005:0251, :04:005:0237 із одночасним припиненням речового права на них також підлягають до задоволення, оскільки державна реєстрація проведена на підставі оспорюваних рішень сільської ради, які в судовому порядку визнаються незаконними та скасовуються.

В даному випадку позбавлення відповідачів права власності на земельну ділянку відповідає інтересам суспільства.

Вжиття заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод відповідачів, крім як скасування незаконних рішень органу місцевого самоврядування, не передбачено законом. Втручання держави в особі органів прокуратури направлене на скасування неправомірного рішення щодо передачі земельних ділянок, які відносяться до земель водного фонду у приватну власність громадянам та державної реєстрації права власності є в законним, оскільки переслідує «суспільний інтерес».

Крім того, прокурор просить суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку від 12.11.2015 року серії НОМЕР_1 видане ОСОБА_1 . Але з огляду на те, що свідоцтво про право власності тільки посвідчує право, яке з цього свідоцтва не виникає, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Таке свідоцтво лише посвідчувало відповідне право та не мало самостійного юридичного значення.

Враховуючи вказане, а також те, що зміна власника земельної ділянки, яка відноситься до земель водного фонду, можлива лише у випадку, визначеному статтею 59 ЗК України, яку не застосовано у цій справі, суд вважає, що для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для повернення цієї ділянки власнику, визнання недійсним свідоцтва про право власності не є необхідним.

Оскільки така вимога не є ефективним способом захисту для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, яка належить до земель водного фонду, тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження 14-364цс19), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19).

Що стосується посилання позивача, як на підставу позову, що спірна земельна ділянка є частиною захисної гідроспоруди Будище-Свидівської захисної дамби, то на думку суду вказані обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і суд зазначає наступне.

Як на доказ того, що спірна земельна ділянка є частиною захисної гідроспоруди Будище-Свидівської захисної дамби і в даному випадку порушено право Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ, прокурор посилається на лист Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ від 21.07.2020 року, в якому заначено, що спірна земельна ділянка частково знаходиться на укосі Будище-Свидівської захисної дамби та на записку про відвід земель під будівництво Будище Свидівської дамби.

Дані докази суд оцінює критично, та вважає таким, що не доводять обставини на які посилається прокурор.

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України № 21 від 16.01.2014 року «Про затвердження Положення про організацію та порядок здійснення технічного нагляду за гідротехнічними спорудами воднотранспортного комплексу» (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин та є чинним і на даний час) в Україні діє база даних гідротехнічних споруд, яка формується і ведеться регістром. ГТС вноситься до бази даних гідротехнічних споруд після проведення регістром первісного огляду на підставі заявки експлуатуючої організації та акту огляду гідротехнічної споруди.

Для внесення ГТС до бази даних гідротехнічних споруд або зміни інформації, що вже міститься у базі, фізична або юридична особа, яка володіє ГТС на праві власності або користується такою спорудою на інших законних підставах, подає до Регістру такі документи:

копію установчих документів (для юридичної особи);

копії документів, що підтверджують право власності експлуатуючої організації або право користування ГТС, яка заявляється до огляду;

довідку або копію наказу заявника про взяття ГТС на баланс або на позабалансовий рахунок (із зазначенням інвентарного номера ГТС).

Разом з тим, жодних доказів того, що Будище-Свидівська дамба взагалі є гідротехнічною спорудою суду не надано. Посилання на те, що у 1955 році була виділена земельна ділянка під будівництво не свідчить про те, що дана споруда була побудована, перебуває у власності чи користуванні експлуатуючої організації, перебуває на балансі експлуатуючої організації і внесена до реєстру гідротехнічних споруд.

Посилання прокурора на висновок експерта НДЕКЦ від 07.07.2017 року №19/12-3/13 як на доказ того, що земельні ділянки з кадастровими номерами :04:005:0237, :04:005:0251, що розташовані на території Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області в АДРЕСА_1, знаходяться в межах технічно-експлуатаційної зони державної гідротехнічної споруди «Будище-Свидівська» дамба, суд також оцінюю критично, оскільки наявність гідротехнічної споруди «Будище-Свидівська» дамба експертом не встановлювалася, а лише було здійснено територвальне визначення на місцевості спірних земельних ділянок. .

Щодо повноважень прокурора на звернення з даним позовом, суд приходить до наступного висновку, прокурор встановивши, що відчуження земельних ділянок відбулося, в порушення вимог законодавства і вказані дії призвели до порушення прав держави, а орган, який мав би контролювати вказані порушення фактично самоусунувся, має право звертатися з позовом, який спрямований на захист права власності держави і свідчить про наявність у прокурора повноважень для представництва інтересів держави у цій справі.

Судові витрати:

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.263-265, 280 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Черкаське регіональне управління водних ресурсів про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, визнання недійсним свідоцтва на право власності, та скасування державної реєстрації права власності з одночасним припиненням речового права на неї - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» №7-6 від 12.02.2016 року, в частині надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки за кадастровим номером :04:005:0251, загальною площею 0,0834 га, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 13797626 від 17.03.2016 року, на земельну ділянку загальною площею 0,0834 га, що розташована в АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :04:005:0251, із одночасним припиненням речового права на неї.

Визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» №56-4 від 08.10.2015 року, в частині надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки за кадастровим номером :04:005:0237, загальною площею 0,0834 га, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 12024723 від 10.11.2015 року, на земельну ділянку загальною площею 0,0834 га, що розташована в АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :04:005:0237, із одночасним припиненням речового права на неї.

Стягнути з Свидівоцької сільської ради на користь Черкаської обласної прокуратури судові витрати, у виді судового збору в сумі 3524 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Черкаської обласної прокуратури судові витрати, у виді судового збору в сумі 1762 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури судові витрати, у виді судового збору в сумі 1762 грн.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

(Повний текст рішення складено 12.03.2021 року)

Суддя: Є. П. Тептюк