Провадження №2/523/964/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"08" лютого 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі - Кащавцевої А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідачів аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень з кожного щомісячно починаючи з дати подачі позову і довічно. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є інвалідом І-ї групи «Б», пенсіонером, має вади здоров`я - гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу, гіпертонічну хворобу ІІІ ступеню і церебрального атеросклерозу, лівосторонній геміпарез, бульбарний синдром, енцефалопатія, у зв`язку з чим потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги. Також позивач вказує, що інших джерел доходів крім пенсії у нього немає, тому його матеріальне становище є вкрай тяжким. Позивач постійно приймає ліки, пенсію яку він отримує в розмірі - 3066 грн. не вистачає на придбання ліків, лікування, оскільки більша частина витрачається на придбання продуктів, сплату за опалення, тощо. Позивач зазначає, що відповідачі є повнолітніми особами, проживають окремо та мають матеріальну можливість надавати йому допомогу в розмірі по 3000 грн. 00 коп. кожний щомісячно.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2020року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача Мазепа Л.В. надала заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та проведення розгляду справи у її відсутність.

Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись про слухання справи шляхом направлення судових повісток, відзив на позов не подавали.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи у відсутності учасників судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом І-ї групи «Б», пенсіонером за віком, тобто є непрацездатною особою.

Згідно довідки про доходи № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Суворовському об`єднаному управлінні ПФУ в м.Одесі в Одеській області і отримує пенсію за віком, з лютого 2019 року по липень 2019 року складала 3066,48 грн. на місяць (а.с.8).

Позивач є батьком двох дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Згідно акту-огляду медико -соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 244112 ОСОБА_1 є інвалідом першої групи «Б» по загальному захворюванню. ОСОБА_1 страждає на гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу, гіпертонічну хворобу ІІІ ступеню і церебрального атеросклерозу, лівосторонній геміпарез, бульбарний синдром, енцефалопатія, що підтверджується випискою з медичної картки№ 4495 (а.с. 17-20). З наданих копій чеків та квитанцій вбачається позивач витрачає кошти на лікування та придбання ліків (а.с.9-12).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

Слід зазначити, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначитися від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

З точки зору закону необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

При цьому, слід враховувати, що держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено те, що в 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає - 2189 гривень, а для осіб, які втратили працездатність становить - 1769 гривень.

Як встановлено вище, позивач отримує пенсію в розмірі 3066,48 грн., але витрачає на придбання ліків більшу її частину, що підтверджується відповідними чеками та квитанціями, а тому залишок пенсії не перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги матеріальне положення позивача, розмір прожиткового мінімуму визначеного державою на 2021 рік, ту обставину що відповідачі не допомагають позивачеві матеріально, не забезпечують всім необхідним для нормального проживання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідачів аліментів у розмірі 2000 гривень з кожного, оскільки вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству України.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі сторони відповідачів не надано суду жодного доказу, які б спростовували обставини викладені позивачем у позові.

Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах стягнення платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідачів.

Керуючись статтями ст.ст. 76 - 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), аліменти на його утримання довічно в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., починаючи з дати звернення до суду з 24.09.2020 року.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), аліменти на його утримання довічно в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., починаючи з дати звернення до суду з 24.09.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі по 840 гривень 80 копійок з кожного.

Рішення в частині стягнень аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено та підписано 08 лютого 2021 року.

Суддя