Дата документу 02.03.2021
Справа № 937/109/21
Провадження № 2/937/1299/21
02 березня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Іваненко О.В.,
за участю секретаря: Захарової І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.02.2015 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3100,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. ОСОБА_3 , в порушення законодавства та умов договору не сплатив заборгованість за кредитом, яка станом на 23.02.2015 року становить 5040,54грн. Спадкоємцями померлого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 які прийняли спадщину після померлого, оскільки проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 26.03.2020 року було направлено претензію кредитора до Мелітопольської державної нотаріальної контори та 27.09.2020 року до спадкоємців було направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Тому позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 5040,54грн. за кредитом, та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду.
В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином поштовим повідомленням за зареєстрованим останнім місцем проживання. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідачів в судове засідання неповажними.
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні..
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено у судовому засіданні згідно позовної заяви, 23.02.2015 року між банком та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 був укладений договір у вигляді заяви № б/н, згідно якого відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3100,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.21-22).
Згідно з наданим банком розрахунком та довідками, заборгованість ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаним договором станом на 23.02.2015 року складає 5040,54грн., з яких: 5040,54грн. заборгованість за тілом кредиту; 0,00грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 0,00грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 0,00грн. нарахована пеня; 0,00грн. нарахована комісія (а.с.13-20).
Згідно матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.04.2019 року (а.с.68).
Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У позові позивач зазначає, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Посилаючись у позові на вищевказану статтю, позивач зазначає, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини, і даний факт підтверджується копіями їх паспортів, де зазначено адресу реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.66-67).
Згідно ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Згідно ст.2, 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Проаналізувавши вищевказані норми, суд критично ставиться до посилань позивача та зазначає, що не залежно від місця реєстрації, особа може вибрати будь-яке місце проживання, а тому факт реєстрації спадкоємців за однією адресою із спадкодавцем не є беззаперечним доказом простійного проживання на час відкриття спадщини, інших доказів на підтвердження факту проживання позивачем не надано.
Згідно ч.1, 2 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Згідно ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Так у позові позивач зазначив, що на виконання вимог ст.1281 ЦК України, ним 26.03.2020 року було направлено претензію кредитора до Мелітопольської державної нотаріальної контори та 10.07.2020 року отримано відповідь (а.с.70).
Крім того позивач зазначив, що 27.09.2020 року до спадкоємців ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги згідно ст.1282 ЦК України (а.с.72-77).
Згідно листа Мелітопольської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 31.03.2020р. №48/2020/461/02-14, на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрито спадкову справу. Заяви про прийняття спадщини від спадкоємців ОСОБА_3 до нотаріальної контори не надходили (а.с.71).
Згідно копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померлого 18.04.2019 року Мелітопольської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.02.2021р., спадкову справу відкрито на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк» до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Заяви про прийняття спадщини від спадкоємців ОСОБА_3 до нотаріальної контори не надходили.
Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позивачем не надано жодних доказів того, що відповідачі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину на все майно або його частину після ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню оскільки не доведені допустимими і належними доказами.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611, 625,631, 1054 ЦК України, суд
У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Іваненко