печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.

при секретарі судових засідань - Шевченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», третя особи: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Є.П., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №93535 від 20.04.2021 р., вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з нього на користь відповідача ТОВ ФК «Укрфінанс груп» заборгованості в розмірі 21 031,12 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що про існування виконавчого напису та виконавчого провадження ВП №65936370 за яким він є боржником, йому стало відомо 12.07.2021 року через додаток дія. Підставою для відкриття виконавчого провадження є заява представника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про примусове виконання виконавчого напису №93535 від 20.04.2021 року. Вважає, що виконавчий напис №93535 від 20.04.2021 року не підлягає виконанню, оскільки вчинений з грубим порушенням встановленого Законом процесуального порядку вчинення нотаріусами виконавчих написів, що у відповідності із ст.ст. 88, 89 ЗУ «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України є безумовною підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також порушує охоронювані законом права та інтереси ОСОБА_1 як позичальника. 15.09.2021 року представник позивача подав заяву про зміну предмета позову. 24.09.2021 р. представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що виконавчий напис №93535 від 20.04.2021 року вчинено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Більш того, позивачем не надано до суду належного та допустимого доказу того, що у позивача відсутня заборгованість по кредитному договору або вона є відмінною від суми яка зазначена у виконавчому написі. Виконавчий напис вчинено в межах встановленого законодавством строку. Таким чином, відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гамалай А.В. не з`явилися, однак від останнього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо ухвалення судом заочного рішення. Представник відповідача ТОВ ФК «Укрфінанс Груп» в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у відсутність. Треті особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухіського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Є.П. в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в тому числі і через сайт судової влади. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 20.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. здійснено виконавчий напис про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ ФК «Укрфінанс Груп», який є правонаступником усіх прав та обов`язків ЗАТ «ОТП Банк», заборгованість, що виникла по договору №001/10852/08 від 22.09.2008 року про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних). Вказано, що строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 29.11.2018 р. по 11.02.2021 р., сума заборгованості становить 21 031,12 грн. Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Тобто, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів для вчинення нотаріальних дій. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Так, позивач вказує, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом в 2021 році, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги, так як зобов`язання могли виникнути ще в 2013 році. Окрім цього позивач зазначає, що виконавчий напис проведений приватним нотаріусом з урахуванням лише однобічних арифметичних розрахунків заборгованості відповідача. Так, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом і комісію припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Вказані обставини дають підстави вважати, що заборгованість позивача ОСОБА_1 за кредитним договором не є безспірною. Так, з наявних матеріалів справи не вдається за можливе встановити, що грошова вимога відповідача ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», з метою погашення яких останній звернувся за вчиненням виконавчого напису про стягнення боргу, не виходить за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України, або трирічного строку виникнення права вимоги, передбаченого ст. 88 ЦПК України та п. 3.1. глави 16 Порядку від 22.02.2012 № 296/5. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Матеріали справи не містять належних доказів повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань станом на 2021 рік. (завчасно і відповідно до вимог закону). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, позивач як боржник мав безспірну заборгованість перед відповідачем як стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Тож, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не надано належних доказів безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, доказів, що заявлена сума в межах строку позовної давності, чим порушено норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано умови для такого, а саме не дотримано вимогу щодо безспірності заборгованості. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Розподіляючи судову витрати, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Керуючись ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ст.ст.6-13,81,133,141,258,259,263,264,265,279,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», третя особи: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Є.П., приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Я.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.04.2021 року та зареєстрований в реєстрі під номером №93535 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» заборгованості в розмірі 27 716,88 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Остапчук Т.В.