Справа № 307/3815/20
Провадження № 2/307/1731/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Юсип В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона уклала шлюб 17 вересня 2009 року, від якого в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини - здорова людина, тривалий час працює за кордоном в Чеській Республіці, має заробіток біля однієї тисячі доларів США на місяць, однак майже повністю втратив зв`язок з сином, не надає матеріальної допомоги на його утримання та виховання, а тільки інколи декілька разів в рік передає йому зовсім незначні кошти, створюючи вид, що він нібито приймає участь в утриманні дитини. Цим самим він ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, покладені на нього згідно діючого сімейного законодавства. При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати також ту обставину, що син має вади у фізичному та інтелектуальному розвитку, є інвалідом з дитинства, школу не відвідує, за ним необхідно здійснювати постійний догляд та проводити спеціальні додаткові уроки. Дані обставини підтверджується посвідченням дитини-інваліда від 12.02.2019 року, випискою № НОМЕР_5 із картки від 11.08.2017 року, довідкою дитячої районної поліклініки №448 від 14.08.2017 року про потребу дитини в домашньому догляді, висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 01.02.2019 року за №175. Окрім того, вона проживає в будинку її батьків і здійснює догляд за хворою матір`ю ОСОБА_4 , яка є інвалідом 2-ї групи. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує своїх батьківських обов`язків, вона обрала єдиний можливий спосіб захисту своїх законних прав та інтересів. Так як відповідач ніде не працює на території України, а офіційних даних про його місце роботи в Чехії вона не має, вважає за необхідне стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 5000 гривень щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 4000 гривень щомісячно.

Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком в свідоцтві про народження якого значиться відповідач. Неповнолітній син ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивачки.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 12.02.2019 року неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначена соціальна допомога як інваліду з дитинства, зі строком дії до 22.09.2028 року.

Відповідно до виписки Обласної психіатричної лікарні м. Берегово №1710 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , він має наступний діагноз: дитячий аутизм з якісними порушеннями соціальної взаємності, комунікації, розладами мовлення, гіперактивним синдромом та когнітивною недостатністю (F84.0). ЗНМ І ст.Поліформна дислалія І ст.. Ехолалія І ст ..

Довідкою КЗ «Тячівська районна поліклініка» від 14.08.2017 року за №448 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді стверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потребує домашнього догляду.

Згідно висновку комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини від 01.02.2019 року за №175 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потребує індивідуального навчального плану, психолого-педагогічної допомоги.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, проживає з неповнолітнім сином з інвалідністю у батьківському будинку та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача.

Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.12.2020 року, і до його повноліття, на що також згоден відповідач, а в решті позову відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини за один місяць.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 209, 263, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 80, 84, 182, 184 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Нересниця, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Нересниця, Тячівського району, Закарпатської області, України, аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.12.2020 року, і до його повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Нересниця, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п.15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , України, реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 15 березня 2021 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко