Справа № 703/4179/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :10:004:0230.

Спадщину після його смерті прийняв позивач шляхом подачі заяви до державної нотаріальної контори, однак, нотаріус постановою відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки існують розбіжності у документах, які прослідковують родинний зв`язок із спадкодавцем, тому звернувся до суду, оскільки позбавлений можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник Смілянської міської ради Черкаської області надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі та ухвалити рішення на підставі всебічно з`ясованих обставин в справі у відповідності до вимог чинного законодавства.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого 08 листопада 2019 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 9).

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 вбачається, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначений ОСОБА_3 (а.с. 14).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2010 року за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №190043970 від 25 листопада 2019 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 90-93).

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09 листопада 2013року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0577 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12511806 від 09 листопада 2013 року вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності серія та номер НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0577 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 (а.с. 27-28).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 січня 2020 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,577 га по АДРЕСА_1 та на житловий будинок по АДРЕСА_1 , оскільки існують розбіжності у документах, що посвідчують родинний зв`язок із померлим (а.с. 94-95).

Що стосується вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як передбачено ч. 2 ст. 318 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, Свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 квітня 2020 року встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).

З висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану Смілянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що змінено по батькові померлого з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 ».

Як вбачається із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 виданого 28 січня 2019 року Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 вбачається, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначений ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_6 (а.с. 15).

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення, факт, який просять встановити заявник має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить вирішення його особистих майнових прав.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає.

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відтак, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Смілянської державної нотаріальної контори.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а саме п.3.1 державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 та зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно померлого ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 94-95).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З матеріалів справи вбачається набуття права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_3 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається належність на праві власності земельної ділянки площею 0,0577 га для будівництва ы обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Окрім того, згідно ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення.

При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Однак, розбіжність у документах, які підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем позбавляє права спадкоємця оформити спадщину у нотаріуса після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 15, 16,181, 182, 334, 392,1216,1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 76, 81, 89, 247, 259, 263-265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, ст. 125 ЗК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку під літ. «А» з прибудовами, загальною площею 28,5 кв.м., житловою площею 19,8 кв.м., господарських споруд та будівель: погріб - «Б», альтанка «В», вбиральня - «Г», душ - «Д», сарай - «Ж», сарай - «З», огорожа № 1,2, колодязь № 3, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку 0,0577 га, що розташована в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :10:004:0230, належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 16 грудня 1999 року.

Відповідач: Смілянська міська рада Черкаської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 37, м. Сміла Черкаської області, .

Головуючий О.П.Опалинська