Справа № 526/1177/20
Провадження № 2/526/36/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 березня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

встановив:

13 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що 31 травня 2017 року на автодорозі Гадяч-Опішня ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульованому перехресті з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення, про що свідчить копія довідки №048747 від 31.05.2017 року про ДТП. Внаслідок ДТП транспортний засіб ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, а саме: бокова ліва частина, задня права частина, а водій ОСОБА_1 травмований, якому була надана медична допомога, про що свідчить копія довідки №047747 від 31.05.2017 року про ДТП. Також, внаслідок ДТП був розбитий мобільний телефон позивача марки Леново, вартістю 3148,95 грн. Вилучений 01.06.2017 року автомобіль «Фольксваген-Гольф», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на території Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області до 07.12.2018 року, був повернутий власнику, але оскільки пошкоджений автомобіль не міг самостійно рухатись, ОСОБА_1 замовив послугу перевезення ТЗ маніпулятором до місця свого проживання, яка коштувала 1600 грн. Також внаслідок ДТП та заподіяної шкоди ОСОБА_1 , спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 8400 грн. Тому звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь завданий матеріальний збиток у розмірі 24891,95 грн., завдану моральну шкоду у розмірі 8400 гри., понесені судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 25445,02.

Ухвалою суду від 17 липня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали частково та просили його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також, надав заяву про закриття справи за строками давності, оскільки з моменту заподіяння матеріальної шкоди пройшло три роки..

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 31 травня 2017 року на автодорозі Гадяч-Опішня ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульованому перехресті з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 03.07.2019 справа №526/149/18 ОСОБА_3 визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, також факт вчинення ДТП підтверджується довідкою №048747 від 31.05.2017 року про дорожньо-транспортну пригоду.

Власником транспортного засобу марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та обставини даного ДТП, не потребують доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У ОСОБА_1 був наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК 0709006, термін дії до 27.10.2017, виданий ПрАТ «Європейський Страховий Союз»

Згідно звіту №523 про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку) автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 вартість відновлювального ремонту складає 37660,00 грн.

За отримання копії даного звіту ОСОБА_1 сплатив МСТБУ 763,42 грн, згідно рахунку №34 від 23.04.2018 року.

Згідно повідомлення МТСБУ від 17.17.2019 року №3.1-05/41923 ОСОБА_1 ними було прийнято рішення про виплату йому відшкодування шкоди в розмірі 18790,00 грн., яка була йому перерахована 17.12.2019 року.

Згідно звіту про оцінку майна А 12/02 вартості автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 вартість матеріального збитку складає 38933,00 грн.

Отже, до спірних правовідносин мають бути застосовані, окрім загальних також і спеціальні норми, а саме ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На виконання наведеної норми процесуального закону суд при вирішенні цього спору керується висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постановах від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18) і від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18).

Вирішуючи питання про коло відповідачів у справах за позовами потерпілих осіб до винуватців дорожньо-транспортних пригод, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, суд касаційної інстанції зробив такий висновок.

У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Розмір матеріальних збитків, визначений позивачем, перевищує страхове відшкодування на 20143,00 грн., які мають бути стягнуті з відповідача.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України- моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачем заявлена в позові моральна шкода, спричинена внаслідок ДТП, оцінюється на суму 8400 грн., яка обґрунтовується завданими йому моральними чи фізичними стражданнями.

Виходячи з принципів розумності та доведеності, обґрунтованості вимог, суд частково задовольняє вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн., вказуючи, що саме такий розмір відшкодування є достатнім для відшкодування моральної шкоди, завданої за обставин, вказаних позивачем.

Суд не знаходить підстав для застосування наслідків пропуску строку давності, оскільки строк давності позивачем не пропущений, так як він підлягає обчисленню з моменту визнання ОСОБА_3 винним, згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення, тобто з 03.07.2019 року.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката, суд вважає необхідним на підставі заяви позивача та відповідно до ч.6 ст. 142 ЦПК України віднести вирішення даного питання після постановлення рішення.

Керуючись ст.ст.141, 258,259, 263,264,265 ЦПК України,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТПзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: с.Розбишівка Миргородського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 20143,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: с.Розбишівка Миргородського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 3000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2021 року.

Суддя: С. А. Киричок