Справа № 682/359/21
Провадження № 2/682/329/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,
15.02.2021 представник позивача адвокат Мукомел Л.А. звернулася в суд в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка на випадок своєї смерті склала заповіт на все своє майно, де б воно не було і чого б воно не складалось, в користь ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_2 фактично вступив в управління спадковим майном, але нотаріус відмовив йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, так як відсутні правовстановлюючі документи на це спадкове майно.
В заяві до суду представник позивача просить розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, а в заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 була власником будинку АДРЕСА_1 , що стверджується записом в погосподарській книзі за 2000-2003 роки (а.с.8).
ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована одна в АДРЕСА_1 (а.с.10).
Згідно з Технічним паспортом та з актом-висновком про обстеження технічного стану від 19.08.2019 ОСОБА_3 була власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Будинок побудований у 1927 році. Загальна площа будинку складає 76,8 кв.м., жила площа будинку - 29,4 кв.м. Будинок придатний для використання за призначенням (а.с. 11, 12-14).
04 грудня 2000 року на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт в користь ОСОБА_2 на все своє майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також на все те, на що за законом матиме право (а.с.37). На час розгляду справи судом заповіт не змінений і не скасований. Наведене стверджується заповітом і спадковою справою (а.с.37, 28-46).
Правовідносини з приводу спадкування виникли у 2003 році, тому регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року відповідно до Перехідних положень ЦК України 2003 року.
Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР , чинного на час виникнення правовідносин, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 13 червня 2003 року (а.с.5).
Отже, відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, ст. 1235 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 за заповітом.
Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, яка була чинна на час виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , доглядав за спадковим будинком, взяв речі та документи померлої на зберігання, обробляв присадибну ділянку (а.с.9).
Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 269/2004, з якої вбачається, що ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) (а.с.27-62).
Отже, позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .
Нотаріус відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правоустановлюючих документів на це спадкове майно на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.7).
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.
На підставі наведеного позовні вимоги є законними, підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1218, 392 ЦК України, ст.ст. 534, 549 ЦК УРСР 1963 р, суд
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем Хмельницької області Славутського району с. Миньківці, ІПН НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Зеленська В. І.