Справа №949/237/21
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

12 березня 2021 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши заяву Комунального підприємства "Міськводоканал" Дубровицької міської ради про видачу судового наказу,

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство "Міськводоканал" Дубровицької міської ради звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 7618,72 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 227 грн.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Форма і зміст заяви про видачу судового наказу повинні відповідати вимагам статті 163 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, заявником до матеріалів заяви долучено договір про надання послуг від 01 жовтня 2020 року.

В той же час, в матеріалах заяви міститься розрахунок заборгованості за надані послуги за період з вересня місяця 2019 року по січень 2021 року.

За правовим висновком, висловленим у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц, хоча відповідно до статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" такі послуги надаються виключно на договірних засадах, стаття 20 цього ж закону передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання.

Відтак, заявником не надано доказів існування договірних відносин з вересня 2019 року по 01 жовтня 2020 року, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за вказаний період, оскільки наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №14 від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Крім того, заявником не було дотримано вимог пункту 1 частини 3 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, який передбачає, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Отже, копія квитанції про сплату судового збору, не є документом, підтверджуючим сплату судового збору.

Крім того, відповідно до пункту 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року №10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року №2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір", суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, заявником в якості документа на підтвердження сплати судового збору надано до суду саме копію квитанції, виготовлену з використанням технічних засобів, що в свою чергу не є належним документом на підтвердження сплати судового збору та не свідчить про єдине її використання.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Керуючись статтями 163, 165 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

Відмовити Комунальному підприємству "Міськводоканал" Дубровицької міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 7618,72 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 227 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.