Справа № 953/3034/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на його утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 07.09.2020 до закінчення навчання, або до досягнення 23 річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання та стягнути з відповідача на його користь судові витрати 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова з відповідача стягувались аліменти на утримання позивача до його повноліття. На теперішній час позивач є повнолітньою дитиною, продовжує навчання, є студентом першого курсу денного відділення ДВНЗ «Харківського коледжу будівництва, архітектури та дизайну». Позивач проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні. Позивач вважає, що відповідач є працездатним, здоровим, тому має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на час його навчання. Оскільки відповідач останнім часом не надає матеріальної допомоги, позивач змушений звернутись до суду.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на сина на час його навчання, та не згоден сплачувати судові витрати.
Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є чином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно ст. 28 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на освіту.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідач ОСОБА_2 згоден сплачувати аліменти на сина на час навчання.
Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача ОСОБА_2 сплачувати аліменти на період навчання ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), щомісяця, починаючи з 22.02.2021 до закінчення позивачем навчання, але не більше як до досягнення позивачемдвадцяти трьох років.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Представництво позивача ОСОБА_1 здійснює адвокат Погосян В.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 06.02.2021.
Позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Погосян В.В. не надано суду доказів на підтвердженням наданих за договором адвокатом Погосян В.В. послуг, зокрема акту виконаних робіт на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, та докази сплаченої частини гонорару, яка зазначена в п.4.1.1 договору про надання правової допомоги від 06.02.2021 .
Враховуючи викладене, слід відмовити в стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 265ЦПК України, ст. ст. 182, 191,199, 200 Сімейного Кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), щомісяця, починаючи з 22.02.2021 року до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більш як до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. /дев`ятсот вісім грн./
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлений 11.03.2021.
СУДДЯ