Справа № 454/753/21 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/811/2679/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:41
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , у якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно зі згаданих відповідачів на користь позивача «за Договором № 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 р. пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за березень місяць 2020 р. у розмірі 11 625 грн. та за квітень місяць 2020 р. у розмірі 11250 грн., а всього на суму 22 875 грн.».

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 04.04.2008 року між КС «Либідь» в особі Львівської філії та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого згаданому відповідачу було надано кредит на суму 20 000 грн. на строк до 04.04.2010 року зі сплатою за користування кредитними коштами 0,13699 % від суми залишку кредиту за кожен день користування (в подальшому - «Кредитний договір»).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 04.04.2008 року між КС «Либідь» в особі Львівської філії та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено договори поруки, за умовами яких поручителі зобов`язались відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання позичальником зобов`язань, що випливають з Кредитного договору.

КС «Либідь» було виконано взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором та видано відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти, обумовлені цим договором, однак останнім не виконано обов`язку по поверненню цих коштів.

Відповідно до договору відступлення права вимоги від 29.03.2013 року, укладеного між КС «Либідь» та позивачем, до останнього перейшло право вимоги за вказаним вище Кредитним договором. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 07.10.2014 року (залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.02.2015 року) частково задоволено позовні вимоги позивача до відповідачів, а саме: вирішено стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за Договором № 22/2008 ЛФ про надання кредиту від 04.04.2008 року 12 500 грн. тіла кредиту, 20 972 грн. 25 коп. процентів за користування кредитом та 12 500 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а всього - 45 972 грн. 25 коп. Позивач зазначав, що на даний час вищезгадане рішення суду виконується щодо кожного із відповідачів у Личаківському, Сокальському та Самбірському відділах державної виконавчої служби, однак відповідачі ухиляються від виконання рішення суду, у зв`язку з чим у них виникла пеня за березень 2020 року в сумі 11 625 грн. та квітень 2020 року в сумі 11 250 грн., стягнення якої і є предметом позовних вимог (а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 45-47).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Стверджує, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28.11.2016 року у іншій справі, яке знаходиться в законній силі, «встановлено, що згідно рішення суду від 07.01.2014 р. … відкрито виконавчі провадження у Личаківському ВДВС … стосовно ОСОБА_2 , у Сокальському ВДВС … стосовно ОСОБА_4 , у Самбірському ВДВС … стосовно ОСОБА_3 », а відтак вважає, що «судовим рішенням …, яке знаходиться у законній силі, встановлено , що згідно рішення суду від 07.10.2014 р. … відкрито виконавчі провадження … щодо невиконання відповідачами грошового зобов`язання та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України і не потребує доказування» (а.с. 56-61).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76).

Як стверджується матеріалами справи, позивачем в обґрунтування заявлених ним позовних вимог було долучено до поданої ним до суду позовної заяви фотокопії:

-укладеного 04.04.2008 року між Кредитною спілкою «Либідь» та ОСОБА_2 Договору кредиту (а.с. 9-10);

-рішення Личаківського районного суду міста Львова від 07.10.2014 року про стягнення на користь ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 45 972 грн. 25 коп., а також про стягнення на користь ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 45 972 грн. 25 коп. (а.с. 4-6);

-ухвали Апеляційного суду Львівської області від 12.02.2015 року, якою вищезгадане рішення Личаківського районного суду міста Львова від 07.10.2014 року було залишеним без змін (а.с. 7-8).

В подальшому позивачем було подано до суду заяву з проханням про розгляд справи без його участі (а.с. 32).

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, відмову у задоволенні позовних вимог, заявлених до суду 10 березні 2021 року, суд мотивував тим, що позивачем ОСОБА_1 не було подано до суду жодних доказів про отримання ним в суді виконавчих листів та про пред`явлення цих виконавчих листів до виконання до відповідних відділів державної виконавчої служби, а також того, що ці виконавчі листи і на даний час знаходяться на виконанні і рішення суду від 07 жовтня 2014 року (яке набрало законної сили 12 лютого 2015 року) до цього часу (протягом більше 6 (шести) років) не є виконаним.

Ознайомившись з оскаржуваним рішенням, зокрема - з мотивами, виходячи з яких суд відмовив у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю, позивач і до поданої ним апеляційної скарги в обґрунтування заявлених ним позовних вимог та наведених доводів жодного нового доказу не долучив, зокрема - про те, що до цього часу рішення Личаківського районного суду міста Львова від 07.10.2014 року залишається невиконаним і таке на даний час перебуває на виконанні у відповідних підрозділах державної виконавчої служби.

В той же час, в апеляційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини та (або) докази, що мають значення для справи, судом встановлені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини та (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи тощо.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а тому приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення та про залишення апеляційної скарги на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, без задоволення.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2 270, 00 грн.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення коштів (пені) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Ціна позову у цій справі складає 22 875 грн., яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн. х 100 = 227 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 22 875 грн., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ч.3 п.2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 червня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 30 грудня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.