Справа № 369/2949/21
Провадження № 2/369/3249/21
12.03.2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.,
при секретарі Мазурик Д.С.,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з майна, -
У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він являється власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
На виконанні у відділі державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції у Київській області, правонаступником якого є Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №471690 щодо виконавчого листа №2-4352 виданого 27.11.2002 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.
В рамках даного виконавчого провадження на його майно був накладений арешт, а саме відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного було винесено постанову серії АА №300887 від 07.06.2005 року про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Першою Київською облдежнотконторою 15.12.1995 року р№2-8605.
20.01.2009 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ (закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення).
Разом з тим, він не був учасником справи по якій видано виконавчий лист, не являється боржником по вищезгаданому виконавчому провадженні, та відповідний арешт на його майно був накладений неправомірно та безпідставно.
Виконавче провадження було відкрито на особу, яка являється повним його однофамільцем.
Згідно реєстру речових прав, арешт на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , яке належить йому на праві власності, на даний час не знято.
Тому на підставі вищевказаного просив суд скасувати арешт на будинок АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції серії АА №300887 від 07.06.2005.
В судове засідання позивач не з`явився, направив клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, день на місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надсилав.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , являється власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
На виконанні у відділі державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції у Київській області, правонаступником якого є Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №471690 щодо виконавчого листа №2-4352 виданого 27.11.2002 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.
В рамках даного виконавчого провадження був накладений арешт на майно боржника та було винесено постанову серії АА №300887 від 07.06.2005 року про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Першою Київською облдежнотконторою 15.12.1995 року р№2-8605.
20.01.2009 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ (закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення) та зазначено, що стягувач має право звернутися про стягнення заборгованості зі сплати аліментів.
Проте державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції даний арешт на майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було накладено помилково, оскільки в останніх збігається прізвище, ім`я та по-батькові, що підтверджується постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Гавазюка С.В. від 05 лютого 2008 року, відповідно до якої позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не являється боржником за виконавчим документом №2-4352 від 27.11. 2002 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва.
Відповідно до ст. 19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 і 5 ст. 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Відповідно до п. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи що накладений арешт на майно порушує права позивача як власника, що підтверджується наявними матеріалами справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Тому аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.
Керуючись Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту з майна - задовольнити.
Скасувати арешт на будинок АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції серії АА №300887 від 07.06.2005.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя Т.В. Дубас