УХВАЛА

з питань заміни сторони у виконавчому провадженні

09.03.2021

Справа № 522/14533/15-ц

Провадження № 6/522/296/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Кріль Х.С.,

при секретарі судового засідання Насарая А.В.,

за участю представника відповідача - Софронкової Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони у виконанні судового рішення

у справі № 522/14533/15-ц

за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

09.02.2021 до суду надійшла заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія» у виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2016 у справі №522/14533/15-ц.

Заяву обґрунтована тим, що 19.01.2016 рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/14533/15-ц позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №294 МКФ від 31.10.2006 в розмірі 1 385 261,62 грн., судовий збір 3654 грн.

22.12.2020 між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу, за яким право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 294 МКФ від 31.10.2006 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Таким чином, до ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною (стягувачем) у виконавчому провадженні. З цих підстав просить замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником - ТОВ «Українська факторингова компанія».

Представник Котович В.Б. заперечив щодо задоволення заяви. 28.12.2018 виконавче провадження з виконання судового рішення від 19.01.2016 закінчено у зв`язку з сплатою заборгованості банку в повному розмірі. Тому правонаступництво і заміна стягувача є неможливою, оскільки зобов`язання немає.

Заявник належним чином був повідомлений про розгляд справи, проте в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв.

В судовому засіданні представник відповідача заперечення на заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» підтримала, просила відмовити в задоволенні такої.

Зважаючи на ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності одного з учасників справи, належно повідомленого, оскільки його неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Суд дослідив матеріали справи та встановив такі фактичні обставини.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2016 у справі №522/14533/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №294 МКФ від 31.10.2006 в розмірі 1 385 261,62 грн, судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15.02.2017 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2016 залишено без змін.

Судове рішення набрало законної сили та в касаційному порядку не оскаржувалось.

На виконання судового рішення від 19.01.2016 видано виконавчі листи № 522/14533/15-ц від 02.11.2018.

27.12.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57920438 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 1 385 261,62 грн., у зв`язку з повним виконанням (погашенням заборгованості), що також підтверджується копією платіжного доручення № 1902 від 27.12.2018.

Крім того, 27.12.2018 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57921256 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судового збору в розмірі 3654 грн., у зв`язку з повним виконанням судового рішення, що підтверджується копією платіжного доручення № 1903 від 27.12.2018.

22.12.2020 між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №180 за умовами якого права вимоги, які клієнт (ПАТ «УкрСиббанк») відступає фактору (ТОВ «Українська факторингова компанія») за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в Реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді.

Згідно з Реєстром боржників до Договору № 181 від 22.12.2020 передано, зокрема, право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 294 МКФ від 31.10.2006 (боржник ОСОБА_1 ).

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Українська фаторингова компанія" зареєстроване 27.01.2016 .

Суд дійшов висновку, що підстав для заміни ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія» немає. Цей висновок ґрунтується на таких міркуваннях.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 6-1355/10 (провадження№ 61-12076 св 18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Водночас, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами.

Відповідно до сталої судової практики Верховного Суду (постанова від 01.03.2021 у справі № 2-1560-09) лише при встановленні факту невиконання судового рішення, яким стягнуто заборгованість із боржника, у разі заміни кредитора, зокрема, на підставі відступлення прав вимоги, суд ухвалює рішення про заміну стягувача. Таким чином, заміна стягувача можлива лише у випадку наявності самого зобов`язання, що не виконане боржником. Отже, при вирішенні питання про заміна стягувача судам необхідно з`ясувати, чи видався виконавчий лист, встановити строки пред`явлення виконавчого листа до виконання, визначити, чи вирішувалося питання про закриття виконавчого провадження у зв`язку з виконанням зобов`язання боржником, з`ясувати, чи було виконано (повністю або частково) судове рішення, яким стягнуто заборгованість, боржником (добровільно чи примусово), тобто, чи виконано зобов`язання і чи існує воно взагалі на момент звернення із заявою про заміну стягувача, оскільки не можна замінити стягувача при відсутності зобов`язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 повністю виконав судове рішення, сплативши заборгованість за кредитним договором у сумі 1 385 261,62 грн, а також судовий збір у сумі 3 654 грн., стягнуті рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2016.

Приватним виконавцем винесено постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2018 №57921256 та №57920438, у зв`язку з виконанням судового рішення.

Таким чином, зобов`язання щодо сплати заборгованості припинене повним його виконанням, а виконавче провадження з підстав п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено. Відтак, заява про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником задоволенню не підлягає.

З цих підстав, суд також відхиляє аргументи ТОВ «Українська факторингова компанія» про необхідність заміни сторони виконавчого провадження, незважаючи на виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, оскільки стягувач вправі оскаржувати постанову про закінчення виконавчого провадження. ТОВ «Українська факторингова компанія» не позбавлена права на оскарження у судовому порядку постанови у виконавчому провадження, оскільки має права правонаступника кредитора (стягувача).

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача.

Керуючись ст.ст. 258 260, 442ЦПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю « Українська факторингова компанія» про заміну сторони у виконанні судового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцяти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.03.2021.

Суддя Х.С. Кріль