Справа № 444/1124/20 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/811/2310/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

з участю ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визначення способів участі у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2020 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні.

Позовні вимоги мотивував тим, що 06 квітня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі у позивача та відповідача народився син ОСОБА_5 .

Зазначив, що рішенням суду від 21 грудня 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Вказав, що після розірвання шлюбу він не може брати участі у вихованні сина, оскільки відповідачка на його телефонні дзвінки не відповідає, під час візитів за місцем проживання не відчиняє двері.

Зазначив, що вказані дії відповідачки суперечать інтересам дитини, обмежують можливість спілкування із обома батьками та не сприяють повноцінному духовному та моральному розвитку дитини.

З урахуванням уточнених вимог від 19 листопада 2020 року ОСОБА_3 просив:

зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визначити наступні способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 шляхом: побачення із сином за місцем проживання батька у першу та третю суботу та другу і четверту неділю місяця з 10:00 год. до 18:00 год.; побачення із сином за місцем проживання батька у день народження батька з 10:00 год. до 18:00 год.;

побачення із сином за місцем проживання батька у день народження дитини (наступний після святкового) з 10:00 год. до 18:00 год.;

спільний щорічний відпочинок з дитиною влітку протягом 10 днів (з 1 по 10 липня), побачення із сином за місцем проживання батька 2 січня, 8 січня, другий день Великодніх свят з 10:00 год. до 18:00 год.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов про визначення способів участі у вихованні дитини.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона забезпечує зростання дитини в атмосфері любові, взаємоповаги, всебічний розвиток дитини, відвідування дошкільного закладу з хорошою репутацією, відвідування секцій, заняття спортом.

Вказала, що дитина тривалий час проживає разом з нею, бабусею та дідусем.

З цими особами в хлопчика склалися приязні та довірливі відносини, ОСОБА_5 їм довіряє, проводить з ними свій час та виявляє до них свою любов та прив`язаність.

Зазначила, що враховуючи інтереси дитини, право сина на спілкування з батьком, зростання в атмосфері любові, вона добросовісно виконувала вимоги вказаного розпорядження, забезпечувала зустрічі сина з батьком, однак, після таких зустрічей з батьком відбулися зміни в поведінці дитини, погіршення його психоемоційного стану.

Вказала, що всі ці зустрічі у відповідності до рішення органу опіки та піклування відбувались за відсутності матері за місцем проживання батька, а тому вона не могла перешкодити виявам агресії батька в присутності дитини, захистити сина від цього.

Зазначила, що така ситуація призвела до погіршення здоров`я дитини та необхідності психокорекції та медикаментозного лікування.

В ході огляду дитини неврологом ОСОБА_6 в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», встановлено, що дитина важко йде на контакт, виявлено попередній діагноз: неврозоподібний стан, енурез, функціональний психологічний розлад, пов`язаний з психо-травмуючою ситуацією в сім`ї, внаслідок чого рекомендовано роботу з психологом.

При огляді невролога, проведеного в Дитячій поліклініці «Веселка» лікарем ОСОБА_7 22 липня 2020 року, дитині встановлено діагноз: астено-невротичний синдром, невроз нав`язливих рухів, інсомнії, нічний енурез.

Внаслідок цього, рекомендовано щадящий режим стресових ситуацій, емоційна стабільність, консультація дитячого психолога.

Згідно даних Індивідуальної карти психологічного супроводу дитини - ОСОБА_5 , від 28 липня 2020 року, за результатами проведеного психологом ОСОБА_8 . Дитячої поліклініки «Веселка» обстеження встановлено, що «в дитини виявлений посттравматичний стресовий розлад, як наслідок того, що дитина стала свідком агресивних дій (погроз з використанням засобів зброї) зі сторони батька - характерні ознаки психологічної травми присутні в результатах вербальних та невербальних методик, та збігаються з віком дитини на момент травмуючи подій. Розмови про батька викликають в дитини тривожні відчуття, страх, занепокоєння - на це вказують негативні психофізіологічні реакції: при згадуванні батька в дитини спостерігається ступор, зависання, зміна ритму дихання. На прямі запитання про бажання бачитись з батьком відповідає негативно. Постать батька в уявленні дитини є загрозливою, подавляючою, такою, що несе агресію. Крім того, в дитини наявні невротичні і виражені психосоматичні симптоми - енурез, нічні жахи, невротичні рухи, спалахи агресії, алергічні реакції, розлади травлення після зустрічі з батьком. Дитина демонструє сильну емоційну прив`язаність до матері, бабусі і дідуся, з якими проживає, які забезпечують дитині позитивний емоційний фон, почуття безпеки та захищеності».

Вважала, що зустрічі батька з сином слід проводити за місцем проживання дитини - в АДРЕСА_1 в присутності матері або інших осіб, з якими хлопчик проживає - бабусі чи дідуся.

Вказала, що така форма спілкування батька з сином сприятиме дотриманню розумного балансу між інтересами дитини та правами батька, не дозволить батьку негативно впливати на виховання сина та вчиняти дії, які ще більше погіршуватимуть психоемоційний стан дитини.

Зазначила, що відсутність матері чи інших осіб, яким дитина довіряє, породжуватиме в дитини загострення страху, натомість, присутність матері при таких зустрічах, вселятиме в дитині відчуття захищеності та безпеки.

Просила встановити способи участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом побачень у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини та матері: АДРЕСА_1 , в присутності матері - ОСОБА_1 , чи інших осіб, з якими дитина проживає, - бабусі ОСОБА_9 , дідуся ОСОБА_10 ; судові витрати покласти на ОСОБА_3 .

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначено способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 шляхом побачень за місцем проживання батька: у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; у день народження батька дитини; у день народження дитини (наступний після святкового); спільний щорічний відпочинок з дитиною влітку протягом 10 днів (з 1 по 10 липня); 2 січня; 8 січня; другий день Великодніх свят та у інший час за домовленістю батьків.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визначення способів участі у вихованні дитини відмовити повністю.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції розглянув спір за відсутності висновку органу опіки та піклування, який він витребовував для розв`язання спору за зустрічним позовом.

Зазначає, що судом не надано оцінки висновку органу опіки та піклування, який наявний у матеріалах справи.

Стверджує, що суд не врахував того, що органом опіки та піклування не проаналізовано висновки лікарів з приводу психоемоційного стану дитини; причини неврахування рекомендацій лікарів при визначенні способів участі батька у вихованні сина органом опіки та піклування у висновку не відображені; причини неврахування пояснень матері щодо стану дитини та побажань сина органом опіки у висновку не відображені; представники органу опіки та піклування не здійснювали виїзд за місцем проживання дитини та не спілкувалися з хлопчиком; у висновку органу опіки та піклування не наведено обґрунтування того, чому зустрічі батька та дитини повинні відбуватись за місцем проживання батька, а не самої дитини та у висновку не надано оцінку ні поясненням матері, ні іншим документам.

Звертає увагу на те, що вона ніколи не заперечувала і не заперечує проти зустрічей батька з сином.

Посилається на те, що зустрічі батька з сином за відсутності матері призвели до серйозних змін в психічному стані хлопчика, до виникнення в нього гострого протистояння до зустрічей з батьком і панічного страху залишення з батьком наодинці.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що відповідачка є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач батьком.

З розпорядження голови Жовківської РДА від 29 березня 2019 року № 128 вбачається, що визначено способи участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом побачень у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання батька, а також в інший час за згодою матері та батька дитини.

Згідно довідки про склад сім`ї від 28 липня 2020 року № 242, виданої Грядівською сільською радою Жовківського району Львівської області, син сторін зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході огляду дитини неврологом в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова», встановлено, що дитина ОСОБА_11 , 2014 р.н., важко йде на контакт, виявлено попередній діагноз: неврозоподібний стан, енурез, функціональний психологічний розлад, пов`язаний з психо-травмуючою ситуацією в сім`ї, рекомендовано роботу з психологом, що підтверджується записом консультації невролога від 15 липня 2020 року.

При огляді невролога, проведеного в Дитячій поліклініці «Веселка», 22 липня 2020 року, дитині ОСОБА_11 , 2014 р.н., встановлено діагноз: астено-невротичний синдром, невроз нав`язливих рухів, інсомнії, нічний енурез, рекомендовано щадящий режим з обмеженням стресових ситуацій, емоційна стабільність, консультація дитячого психолога, що підтверджуються висновком невролога від 22 липня 2020 року.

З Індивідуальної карти психологічного супроводу дитини ОСОБА_5 від 28 липня 2020 року вбачається, що за результатами проведеного психологом обстеження встановлено, що «в дитини виявлений посттравматичний стресовий розлад, як наслідок того, що дитина стала свідком агресивних дій (погроз з використанням засобів зброї) зі сторони батька - характерні ознаки психологічної травми присутні в результатах вербальних та невербальних методик, та збігаються з віком дитини на момент травмуючих подій. Розмови про батька викликають в дитини тривожні відчуття, страх, занепокоєння - на це вказують негативні психофізіологічні реакції: при згадуванні батька в дитини спостерігається ступор, зависання, зміна ритму дихання. На прямі запитання про бажання бачитись з батьком відповідає негативно. Постать батька в уявленні дитини є загрозливою, подавляючою, такою, що несе агресію. Крім того, в дитини наявні невротичні і виражені психосоматичні симптоми - енурез, нічні жахи, невротичні рухи, спалахи агресії, алергічні реакції, розлади травлення після зустрічі з батьком. Дитина демонструє сильну емоційну прив`язаність до матері, бабусі і дідуся, з якими проживає, які забезпечують дитині позитивний емоційний фон, почуття безпеки та захищеності (отримані дані на основі психодіагностики)». Рекомендовано виключити імовірність повторних травматизацій дитини та посилення травми; забезпечити дитині позитивний емоційний фон життєдіяльності, почуття безпеки та захищеності; психокорекція.

З довідки б/н від 27 липня 2020 року, виданої ФОП ОСОБА_12 , вбачається, що ОСОБА_5 , 2014 р.н., числиться у списках вихованців Львівської академії дошкільної освіти «Ладо» з вересня 2019 року по теперішній час, до запровадження карантину відвідував заняття на постійній основі.

З характеристики б/н від 27 липня 2020 року, виданої ФОП ОСОБА_12 , вбачається, що ОСОБА_5 , 2014 р.н., дуже прив`язаний до мами, бабусі та дідуся, батько дитини не відвідував дитячого садку, не приводив та не забирав дитину, не був присутній на заходах, ОСОБА_13 не охоче розповідав про проведений з батьком час, починаючи з грудня 2019 року дитина при згадуванні про батька та після зустрічей з ним замикалась в собі, ставала лякливою.

З довідки №42 від 20 липня 2020 року, виданої ТзОВ «Школа «Еколенд» вбачається, що ОСОБА_5 , 2014 р.н., буде зарахований у 1-ий клас ТзОВ «Школа «Еколенд».

З копії заяви від 30 листопада 2019 року вбачається, що ОСОБА_14 просила Академію футболу для дошкільнят «Клуб Лева» прийняти ОСОБА_11 на навчання за програмою навчання «Зірка Лева» з 21 грудня 2019 року по 21 вересня 2020 року.

З листа Жовківського відділення поліції № 5692/52/01-20 від 24 липня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 з будь-якими заявами в Жовківське відділення поліції не звертався.

З висновку Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про участь ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 05 жовтня 2020 року вбачається, що Жовківська РДА вважає за доцільне визначити способи участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом побачень за місцем проживання батька: у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 10.00 год. до 18.00 год.; у день народження батька дитини; у день народження дитини (наступний після святкового); спільний щорічний відпочинок з дитиною влітку протягом 10 днів (з 1 по 10 липня); 2 січня; 8 січня; другий день Великодніх свят та у інший час за домовленістю батьків.

Відповідно до зустрічного позову позивач за зустрічним позовом просив встановити способи участі ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом побачень у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини та матері: АДРЕСА_1 , в присутності матері - ОСОБА_1 , чи інших осіб, з якими дитина проживає, - бабусі ОСОБА_9 , дідуся ОСОБА_10 .

Як вбачається з висновку Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про участь ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 від 05 жовтня 2020 року органами опіки та піклування проведено бесіди з батьком та матір`ю дитини, зокрема, мати дитини не є проти зустрічей батька з сином, проте просить, щоб такі зустрічі відбувалися в першу і третю суботу місця та у другу і четверту неділю місяця з 16.00 год. до 20.00 год. за місцем проживання матері дитини в присутності матері чи інших осіб, з якими проживає дитина, оскільки від попередніх зустрічей з батьком за відсутності матері в дитини погіршився психоемоційний стан.

Таким чином судом встановлено, що при поданні висновку Жовківської РДА (як органу опіки та піклування) про участь ОСОБА_3 у вихованні сина ОСОБА_5 від 05 жовтня 2020 року частково була врахована думка матері щодо участі ОСОБА_3 у вихованні вина ОСОБА_5 відповідно до вимог зустрічного позову.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції).

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У п.54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України від 07.12.2006 року суд зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не дає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвиткові дитини ( рішення у справі Gohansen v.Norway від 07 серпня 1996 року п.78).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE,№ 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

При розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони й піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

У частині першій статті 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом, і таке право вказаних осіб є переважним перед іншими особами (частина перша статті 151 СК України).

Частинами другою третьою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватисяз дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що той з батьків, який проживає окремо від дітей має право на особисте спілкування з ними,а інший не має права перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. При визначенні способів участі одного з батьків у вихованні дитини пріоритетним є врахування найкращих інтересів дитини та дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права (правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 577/3476/19 (провадження № 61-5283св20), від 17 червня 2020 року у справі № 522/9916/17 (провадження № 61-15089св19) та від 26 листопада 2018 року у справі № 718/337/17 (провадження № 61-28713св18).

При цьому, визначаючи порядок побачень дітей з батьками суди повинні враховувати, що при наявності конфлікту між батьками та неможливістю самостійно дійти згоди у вихованні дітей, доцільно проводити зустрічі без присутності того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки такі особисті конфліктні не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив (висновок викладений в поставної ВС від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19).

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між батьком та сином, суд першої інстанції по суті дійшов правильного висновку усунення перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 та про необхідність визначення порядку участі батька у спілкуванні та у вихованні дитини.

Однак, визначаючи дні і години зустрічі батька з дитиною: (побачення із сином за місцем проживання батька у першу та третю суботу та другу і четверту неділю місяця з 10:00 год. до 18:00 год.; побачення із сином за місцем проживання батька у день народження батька з 10:00 год. до 18:00 год.; побачення із сином за місцем проживання батька у день народження дитини (наступний після святкового) з 10:00 год. до 18:00 год.; спільний щорічний відпочинок з дитиною влітку протягом 10 днів (з 1 по 10 липня), побачення із сином за місцем проживання батька 2 січня, 8 січня, другий день Великодніх свят з 10:00 год. до 18:00 год), судом першої інстанції не враховано вік дитини - 2014 року народження, та медичні висновки (а.с.68-71) згідно яких дитина, на даний час, тяжко переносить зустрічі з батьком і такі зустрічі є стресом для неї.

Тому враховуючи рівність прав обох батьків щодо виховання, спілкування та утримання дитини, медичні висновки та особисту прихильність дитини до матері, слід визначити способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 шляхом побачень за місцем проживання батька ОСОБА_3 : у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 14.00 год. до 18.00 год., та в інший час за домовленістю батьків.

Такі способи участі батька у спілкуванні та вихованні сина з урахуванням того, що сторони (родини батьків) проживають в одному селі Гряда, Львівський район, на відстані близько 300 метрів одне від одного, дозволять дитині поступово та безболісно адаптуватися до таких умов життя та виховання і це буде в її найкращих інтересах.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України із ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісних та зустрічних позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Первісний та зустрічний позови ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити способи участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5 шляхом побачень за місцем проживання батька ОСОБА_3 : у першу і третю суботу місяця та у другу і четверту неділю місяця з 14.00 год. до 18.00 год. та в інший час за домовленістю батьків.

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 січня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.