Справа № 204/3313/20
Провадження № 2/204/158/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді Самсонової В.В.
за участю секретаря Зайченко О.В.
за участю позивача ОСОБА_1
за участю позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,-
В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали свої позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (оскільки невідоме його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи), про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.
Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.
Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.
У судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2019 року о 13 год. 45 хв. в м. Дніпрі, на вул. Академіка Белелюбського, в районі будинку № 24 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel Combo, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 та мотоциклом Lifan, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 204/4311/19 ОСОБА_3 був визнаний винним в скоєному ДТП і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. 00 коп. Дана постанова скасована не була і набрала законної сили 07.05.2019 року (а.с.39).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_3 не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду у вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.
У зазначеній дорожньо-транспортній пригоді мотоциклу Lifan, державний номер НОМЕР_1 який належить ОСОБА_4 , були спричинені механічні пошкодження.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно же до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З матеріалів справи вбачається, що власником мотоциклу Lifan, державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 (а.с. 38).
Стосовно довіреності від 13.05.2019 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_6 необхідно зазначити, що даною довіреністю вищевказаним особам надано право представляти інтереси ОСОБА_4 з усіх питань, пов`язаних з експлуатацією та продажом мотоциклу Lifan, державний номер НОМЕР_1 , але право власності на даний мотоцикл перереєстровано не було.
Таким чином, виходячи з вищенаведеного, право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди має саме власник пошкодженого майна, яким не є жоден з позивачів, а відтак дана позовна вимога не підлягає задоволенню.
Стосовно моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 було завдано тілесні ушкодження, що підтверджується медичними довідками (а.с. 9), висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 1855 (а.с. 10-11)
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості..
Окремо слід зазначити, що, визначаючи розмір відшкодування, суд враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача, як потерпілої особи, і не повинен призводити до його збагачення.
Стосовно вимог позивачів щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).
Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, апеляційної скарги, надання консультацій тощо).
Склад і розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Суд доходить висновку, що сплачена позивачами сума на професійну правничу допомогу не містить належних та допустимих доказів в матеріалах справи, які б свідчили про оплату правової допомоги.
Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слідує стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 22-23, 1166 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 22186790, місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22.

Суддя В.В. Самсонова