Справа № 562/386/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В. за участю секретаря судового засідання Аврамчук Н.П. представника скаржника адвоката Януля В.С. старшого державного виконавця Терещук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Терещук Ольги Олександрівни,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Терещук Ольги Олександрівни по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60102714 від 19 вересня 2019 року, зобов`язати старшого державного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 вересня 2019 року ВП №60102714 та відмовити у відкритті виконавчого провадження за пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 зазначає, що 19 вересня 2019 року старшим державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Терещук О.О. відкрито виконавче провадження ВП №60102714 з виконання виконавчого листа №562/386/13-ц, виданого 09 грудня 2013 року Здолбунівським районним судом Рівненської області про стягнення з нього на користь ПАТ «Дельта Банк», як поручителя, заборгованості в сумі 276305 грн. 56 коп., судового збору 3441 грн. та 90 грн. судових витрат. Про наявність виконавчого провадження він не знав у зв`язку з тим, що тривалий час перебував за кордоном і будь-яких документів від виконавчої служби не отримував. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 вересня 2019 року він отримав 18 грудня 2020 року. Вважає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки згідно з п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року, який був чинний на момент видачі виконавчого листа 09 грудня 2013 року, виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання протягом одного року з дня набрання рішенням законної сили, тобто річний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 14 червня 2014 року. Вказує, що виконавчий лист пред`явлено до виконання 19 вересня 2019 року з пропуском встановленого законом строку. Також стягувачем пропущено трьохрічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановлений нині діючим Законом України «Про виконавче провадження» від 17 червня 2016 року. Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат Януль В.С. вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просить задовольнити. Старший державний виконавець Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Терещук О.О. просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , оскільки державним виконавцем не порушено строки прийняття до виконання виконавчого документу, а стягувачем строку пред`явлення до примусового виконання. Зазначає, що строк пред`явлення виконавчого документу неодноразово переривався так як виконавчий документ двічі повертався стягувачу. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 червня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором у сумі 276305 (Двісті сімдесят шість тисяч триста п`ять) грн. 56 коп., судовий збір у сумі 3441 (Три тисячі чотириста сорок одна) грн. та 90 грн. судових витрат.

Вказане судове рішення від 13 червня 2013 року в цивільній справі № 562/386/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором набрало законної сили 24 червня 2013 року. Після набрання судовим рішенням законної сили стягувачу ПАТ "Дельта Банк" 09 грудня 2013 року Здолбунівським районним судом Рівненської області було видано виконавчий лист. Згідно зі ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття рішення) виконавчі листи, що видаються судами, можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. 27 березня 2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження за №42879828 щодо примусового виконання виконавчого листа №562/386/13-ц від 09 грудня 2013 року, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області. Державним виконавцем Журавським Н.М. 23 червня 2015 року виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що в боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а вчинені дії щодо його виявлення виявилися безрезультатними. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату виникнення правовідносин) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття рішення) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Частиною 2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття рішення) встановлено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового не зараховується. Таким чином, оскільки 23 червня 2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа «без виконання» на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», останнім днем для пред`явлення виконавчого листа до виконання є 24 червня 2016 року.

14 березня 2016 року державним виконавцем повторно відкрито виконавче провадження за №50446482 з виконання виконавчого листа №562/386/13-ц від 09 грудня 2013 року, виданного Здолбунівським районним судом Рівненської області. Відповідно до пункту 7 Розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02 червня 2016 № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Державним виконавцем Владіміровою А.О. 26 вересня 2018 року повернуто виконавчий документ №562/386/13-ц від 09 грудня 2013 року стягувачу ПАТ «Дельта Банк» на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження", згідно Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

18 вересня 2019 року до провадження старшого державного виконавця Терещук О.О. надійшла заява стягувача ПАТ "Дельта Банк" про відкриття виконавчого провадження. Додатком до вказаної заяви долучено виконавчий лист №562/386/13-ц від 09 грудня 2013 року, що видав Здолбунівський районний суд Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором у сумі 276305 (Двісті сімдесят шість тисяч триста п`ять грн.) 56 коп., судовий збір у сумі 3441 (Три тисячі чотириста сорок одна) грн. та 90 грн. судових витрат.

За результатами розгляду вказаної заяви, державним виконавцем 19 вересня 2019 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №60102714 з примусового виконання виконавчого листа №562/386/13-ц від 09 грудня 2013 року. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», який набув чинності 05 жовтня 2016 року №1404 VІІІ, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Посилання скаржника на те, що судове рішення №562/386/13-ц від 13 червня 2013 року набрало законної сили 14 червня 2013 року є хибним, оскільки дане рішення набуло чинності через десять днів з дня його проголошення, тобто 24 червня 2013 року, про що і вказано у виконавчому листі.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається і обраховується з моменту винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу. Таким чином, скаржник наводить безпідставні факти щодо незаконності відкриття виконавчого провадження, оскільки зазначений виконавчий лист вже втретє пред`явлено до примусового виконання у відділ ДВС у порядку та в строки визначені Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що старший державний виконавець здійснив відкриття виконавчого провадження з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було перервано та не було пропущено.

За змістом ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення скарги відсутні. Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, ст.ст.12, 22, 23, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату виникнення правовідносин), суд -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Терещук Ольги Олександрівни відмовити. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Здолбунівський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

С у д д я