Справа № 588/1144/20
№ провадження 2/588/12/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної А.С., представників позивача Сумцова Є.С., Кондратенка Ю.М., представника відповідача Крикун-Труш А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МОНДЕЛІС УКРАЇНА» про встановлення факту трудових відносин, зобов`язання вчинити дії та стягнення заробітної плати за суміщення посад,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Позивач у липні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що він займав посаду директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», але рішенням річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «Монделіс Україна» від 29.04.2016 року він з 13.05.2016 був обраний на посаду Голови правління ПрАТ «Монделіс Україна». Указане рішення було прийнято у зв`язку із організаційними змінами та створенням єдиного регіонального офісу у м.Москва, скороченням окремої посади Голови правління. Рішенням річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «Монделіс Україна» було вирішено не укладати з позивачем окремий трудовий договір, оскільки він вже перебував з Товариством у трудових відносинах на посаді Директора фабрики.

З огляду на викладене, позивач вважає, що Товариством було визнано, що він мав виконувати свої основні обов`язки на посаді Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», суміщуючи їх з виборною посадою Голови правління указаного Товариства. Для забезпечення діяльності фабрики ОСОБА_3 видав наказ від 12.05.2016 року № 63 про суміщення ним указаних посад, а наказом від 13.05.2016 року №095 позивача було переведено на посаду Голови правління.

Пізніше в Європейському регіоні компанії знову відбулись організаційні зміни, у зв`язку з чим позивач на підставі організаційного оголошення по компанії та його заяви з 01.10.2016 року був переведений на позицію Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики.

У зв`язку із організаційними змінами та змінами у Статуті Товариства наказом від 05.04.2018 року № 067 ОСОБА_3 був переведений з посади Голови правління на посаду Генерального директора, що не було пов`язано із виконанням ним обов`язків як Директора з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики.

На підставі рішення Наглядової ради наказом від 06.02.2019 року № 06-02/2019/5 позивача було звільнено з посади Генерального директора Товариства у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

Після звільнення ОСОБА_3 , отримавши від роботодавця трудову книжку, виявив відсутність записів про суміщення ним посад Директора фабрики з Головою правління, а потім Генерального директора Товариства, а записи про його роботу як Директора фабрики були виправлені як такі, що внесені помилково.

В обґрунтування суміщення зазначених посад у період з 13 травня 2016 року по 07 лютого 2019 року ОСОБА_3 у позовній заяві, відповіді на відзив посилався на те, що:

-він підписував документи і як Директор фабрики, і як Голова правління;

-посада та обов`язки Голови правління, Генерального директора Товариства, які визначені Статутом Товариства не включають у себе обов`язки директора фабрики, які визначені посадовою інструкцією, одночасне їх виконання можливе за умови суміщення посад;

-після обрання позивача Головою правління його посадова інструкція не змінилась, трудовий договір з ним не переукладався, на нього були покладені додаткові обов`язки, передбачені Статутом, від виконання своїх основних обов`язків він не був звільнений;

-відповідно до пункту 7.5.3 Статуту Товариства у редакції від 05.04.2018 року та статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства» з позивачем не укладався контракт як особлива форма трудового договору, тобто продовжував діяти безстроковий трудовий договір, який раніше був укладений з ним як з найманим працівником. Рішенням загальних зборів акціонерів від 29.04.2016 (п.25) ухвалене за пропозицією ОСОБА_4 про неукладання з позивачем окремого трудового договору як з Головою правління, оскільки він вже перебував з Товариством у трудових відносинах на посаді Директора фабрики, на думку ОСОБА_3 свідчить про те, що представником Товариства було визнано з внесення запису до протоколу засідання, що основним місцем роботи залишається посада Директора фабрики;

-при обранні позивача Головою правління умови матеріального забезпечення за виконання цих обов`язків не встановлювались, хоча трудовий договір має містити таку умову;

-новообрані 29.04.2016 року інші члени правління, які за основними посадами відносились до штатного розпису Київської філії ПрАТ «Монделіс Україна», а не до Тростянецької фабрики, також не були звільнені від основних обов`язків відповідних менеджерів, а обов`язки членів правління виконували за суміщення; підприємство має різнорівневу структуру управління, у Товаристві існує загальний підхід, за яким працівники, які обираються в управлінські органи Товариства виконують ці обов`язки за суміщенням для виконання вимог чинного законодавства;

-позивач після набуття 29.04.2016 року повноважень Голови правління підписав наказ від 12.05.2016 № 63 про суміщення ним посад, який безпідставно на думку позивача був визнаний недійсним наказом від 23.06.2020 № 63 з метою штучного створення підстав на підтвердження позиції відповідача;

-посада Директора фабрики була передбачена штатним розписом, вона не була вакантною, оскільки її займав позивач, будь-які зміни до штатного розпису в частині скорочення цієї посади не вносились, а посади Голови правління не було у штатному розписі до 01.02.2018, а посад заступників голови правління та членів правління не було ніколи;

-у кадровому документообігу, у системі SHARP (програмний ресурс, який використовується для цілей роботи з персоналом) позивач зазначений як Директор фабрики;

-з 01.10.2016 позивач прийняв пропозицію на посаду позицію Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики з відповідними умовами заохочення, виконував посадові обов`язки, передбачені посадовою інструкцією, аж до звільнення;

-постановка цілей позивачем на рік, оцінка його професійної діяльності, підвищення його заробітної плати здійснювалась за посадою Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики, посади Голова правління та Генеральний директор не оцінені на жодний рівень заробітної плати, а бюджетування посади позивача за весь спірний період здійснювалось з Центру витрат, який відносить до Тростянецької фабрики Товариства.

-організаційними оголошеннями, внутрішніми електронними листами юристів, головного бухгалтера довіреностями, які видавались на виконання обов`язків Директора фабрики, на думку позивача підтверджується продовження ОСОБА_3 обіймання посади Директора фабрики після обрання Головою правління;

-після припинення 07.02.2019 повноважень ОСОБА_3 як Генерального директора Товариством було прийнято рішення призначити на цю посаду ОСОБА_5 , а директором фабрики ОСОБА_6 , аналогічні рішення були прийняті при призначенні на указані посади ОСОБА_7 (комерційного директора Україна, Молдова, Білорусь) та ОСОБА_8 .

Виходячи з розміру нарахованої позивачу заробітної плати за період з 13.05.2016 по 07.02.2019, розрахунок невиплаченої відповідачем доплати за суміщення посад у розмірі 35% від суми заробітної плати є 8 307 796 грн. 52 коп. Указаний розмір доплати обґрунтовуються практикою, яка існувала у Товаристві. Так, працівнику ОСОБА_9 за суміщення посади Менеджера відділу людських ресурсів та Директора Київської філії було виплачено доплату у розмірі 35 % її посадового окладу.

Позивач після припинення його повноважень як генерального директора у лютому та квітні 2020 року звертався до відповідача з питання нарахування та виплати коштів у розмірі 35 % від суми його заробітної плати у зв`язку із суміщенням посад у період з 13 травня 2016 по 07 лютого 2019 року, але відповідач не визнав факту суміщення та відмовив у виплаті відповідних сум. Вирішення указаного питання належить до компетенції Наглядової ради Товариства, тому питання оплати за суміщення не могло бути вирішено ОСОБА_3 ні як Головою Правління, ні як Директором Тростянецької фабрики.

З огляду на таку позицію відповідача, ОСОБА_3 вимушений звертатись до суду. Про порушення свого права він дізнався 13.04.2020 після роз`яснення йому права звернутись з позовом ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 13.04.2020 у справі № 588/403/20 у справі за його заявою установлення факту перебування у трудових відносинах, тому саме з цієї дати на думку представників позивача слід обчислювати тримісячний строк звернення до суду за вирішенням індивідуального трудового спору. Ураховуючи пункт 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України, яким передбачено, що строки, визначені статтею 233 КЗпП продовжуються на строк дії карантину, строк позовної давності, який розпочався 13.04.2020, не закінчився.

Посилаючись на указані обставини, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 24.09.2020 (а.с.199, том 2), представник позивача ОСОБА_10 просить суд:

1) визнати основним робочим місцем позицію Директора фабрики та встановити факт суміщення ОСОБА_3 посади директора фабрики Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» з посадою голови правління Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» (пізніше Генерального директора) у період з 13 травня 2016 року по 07 лютого 2019 року;

2) зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Монделіс Україна» внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_3 щодо суміщення посад;

3) стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за суміщення посади директора фабрики Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» з посадою голови правління Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» (пізніше Генерального директора) в розмірі 35 % від його заробітної плати у сумі 8307796 грн. 52 коп.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач заперечив проти позову у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні. Представник ПрАТ «Монделіс Україна» адвокат Крикун-Труш А.В. подав відзив, в якому посилався на те, що ПрАТ «Монделіс Україна» не погоджується із наявністю самого факту суміщення посад позивачем, про яке заявляє останній, оскільки ОСОБА_3 з 26.09.2014 до початку спірного періоду (13.05.2016) займав посаду Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», а з 13.05.2016 по 05.04.2018 внаслідок переведення наказом № 95 від 13.05.2016 займав лише посаду Голови правління Товариства.

З 05.04.2018 на підставі наказу про переведення від 05.04.2018 №СN067, рішення річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «Монделіс Україна» від 05.04.2018 року у зв`язку із затвердженням нової редакції Статуту Товариства (нова редакція Статуту передбачала, що управління поточною діяльністю Товариства здійснює одноосібний виконавчий орган - Генеральний директор), позивач був переведений на посаду Генерального директора Товариства, з якої 07.02.2019 був звільнений на підставі пункту 5 статті 41 КЗпП України.

За змістом відзиву та заперечення представник відповідача адвокат Крикун-Труш А.В. в обґрунтування позиції відповідача про те, що ОСОБА_3 не здійснював суміщення посад Голови правління Товариства, а потім посади Генерального директора Товариства з будь-якими іншими посадами у ПрАТ «Монделіс Україна» посилався на таке:

-наказом від 13.05.2016 № СN 095, який був виданий на виконання рішення загальний зборів акціонерів від 29.04.2016, позивач з посади Директора фабрики був переведений на посаду Голови правління Товариства;

-наказ № 12 від 12.05.2016 про нібито суміщення позивачем посад Голови правління ПрАТ «Монделіс Україна» та Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» був підготовлений та підписаний позивачем помилково, оскільки останній не мав на це повноважень, також була відсутня вакантна посада Директора фабрики, Наглядовою радою та загальними зборами не приймалось жодних рішень про суміщення позивачем посад, а тому цей наказ було скасовано наказом Генерального директора Товариства від 23.06.2020 № 164 у результаті документальної перевірки ведення кадрового обліку та діловодства із залученням зовнішнього консультанта, а у трудову книжку позивача внесені відповідні зміни;

-03 жовтня 2016 року позивачем спільно з менеджером людських ресурсів інтегрованої мережі постачання ОСОБА_9 було помилково підготовлено та підписано наказ № 216 про нібито переведення ОСОБА_3 на посаду Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики з виборної посади - голови правління ПрАТ «Монделіс Україна». При цьому Загальні збори акціонерів чи Наглядова рада не припиняли повноважень позивача як Голови правління, тому він не мав повноважень сам переводити себе з виборної посади голови виконавчого органу на іншу посаду. Також на відсутність правових підстав та помилковість таких дій вказує те, що Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики, яка була указана у внутрішньокорпоративному оголошенні, є не назвою посади, яку обіймав позивач у роботодавця ПрАТ «Монделіс Україна», така посада була відсутня у штатному розписі указаного Товариства, це було функціональне корпоративне підпорядкування ОСОБА_3 у системі міжнародної групи Mondeliz International (на відміну від службового підпорядкування у межах однієї юридичної особи, яка була роботодавцем позивача) і окреслювало його безпосередню комерційну зону відповідальності, яка не виходила за рамки управлінських повноважень позивача як керівника українського підприємства;

-вживання у внутрішніх документах Товариства у спірний період найменування посад Директор фабрики, Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики замість Голова правління та Генеральний директор було помилковим, оскільки по суті це були не посади, а сфера відповідальності (глобальна роль);

-посадові інструкції, оголошення та повідомлення, на які посилається ОСОБА_3 , не є належною підставою для переведення працівника на певну посаду і внесення запису до трудової книжки. Усі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або про звільнення відповідно до Інструкції, затвердженої наказом Міністерства праці України та Міністерства юстиції України від 29.07.1993 року № 58 вносяться після видання наказу (розпорядження);

-всі записи у трудовій книжці позивача, які некоректно відображали інформацію про займані ним посади (стосовно посади Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики, Директор з виробництва, Україна) були виправлені з метою приведення їх у відповідність до трудового законодавства;

-ключовим у суміщенні, окрім наявності вакантної посади у штатному розписі, є виконання роботи за іншою професією (посадою), тому не може свідчити про виконання роботи за іншою посадою сам факт підписання документів із помилковим зазначенням певної посади, видача довіреності із вказівкою начебто суміщуваної посади, згадка найменування сфери відповідальності замість посади;

-обов`язки позивача як Голови правління, а потім і Генерального директора, визначені Статутом були ширшими за обов`язки Директора фабрики і повністю охоплювали їх. ОСОБА_3 у спірний період не виконував додаткової роботи за межами займаної посади як посадової особи виконавчого органу Товариства і у спірний період позивач схвалював такий стан речей;

-до 2016 року посади Голови правління та Директора фабрики дійсно були окремими, однак після організаційних змін на 2016 рік посадові обов`язки Голови правління не були достатніми для наявності окремої штатної одиниці у штатному розписі. У зв`язку з цим керівництвом ПрАТ «Монделіс України» за участю та згодою позивача було прийнято рішення про об`єднання управлінських обов`язків Голови правління та Директора Тростянецької фабрики, решту функцій, які раніше не були притаманні позивачу після обрання Головою правління, ОСОБА_3 делегував шляхом видачі довіреностей. Однак такі зміни були складними для сприйняття співробітниками Тростянецької фабрики, які звикли, що їх керівником є Директор фабрики, а не керівником всього ПрАТ «Монделіс Україна». Довгий час оформлювались довіреності від позивача як Голови правління, на позивача, як Директора фабрики, для підписання різних документів та виконання інших обов`язків голови правління, що було помилковим;

-неналежним в обґрунтування підстав позову є посилання позивача на відомості із системи SHARP, Центру витрат, постановку цілей (VPLD) та інші відомості, які є внутрішніми системами, допоміжними засобами Товариства для належної організації бізнес-процесів, здійснення збору, компіляції та зберігання даних щодо працівників компанії, здійснення кадрових процесів, бюджетування та ведення внутрішньої бухгалтерії, оскільки дані з цих систем не створюють правових підстав для суміщення посад, не впливають на правову складову трудових відносин із працівниками;

-Довіреність від 01.08.2016 року № 67, на яку посилається позивач, не є доказом суміщення і виконання ним роботи за посадою Директора фабрики Товариства, оскільки перелічені у ній повноваження повністю збігаються з повноваженнями Голови правління;

-Матриця підписання договорів, на яку посилається позивач, розподіляє безпосередню комерційну відповідальність кожного підписанта з огляду на функціональне корпоративне підпорядкування та глобальну роль у системі міжнародної групи Mondeliz International, яка не виходила за рамки управлінських повноважень позивача як керівника українського підприємства;

-додані до позову роздруківки організаційних оголошень та внутрішнього листування працівників компанії, які по суті є візуальним поданням електронного доказу на папері, не можуть бути визнані доказами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»;

-твердження позивача про те, що рішення загальних зборів від 29.04.2016 про неукладення окремого трудового договору з позивачем як з Головою правління свідчить на його думку про те, що представником Товариства ОСОБА_4 нібито було визнано з внесенням запису до протоколу засідання, що основним місцем роботи залишається посада Директора фабрики, є його суб`єктивною думкою та не відповідає дійсному змісту протоколу загальних зборів акціонерів;

-позивач помилково трактує розписку представника відповідача ОСОБА_11 від 06.02.2019, надану при звільненні позивача про те, що питання доплати за суміщення буде розглянуто окремо, і це питання нібито не було розглянуто і вирішено. Натомість у тексті розписки дослівно зазначено, що ПрАТ «Монделіс Україна» перевірить чи є у позивача право на компенсацію за виконання роботи за суміщенням, та виконає таку доплату, якщо прийме рішення, що така доплата має бути здійснена відповідно до законодавства. Позивач двічі листами від 25.03.2019 та від 17.04.2019 був повідомлений відповідачем про відсутність підстав для здійснення відповідних доплат;

-посилання позивача на трудову книжку іншого працівника ОСОБА_12 та здійснені у ній записи є безпідставним, оскільки записи у ній не мають відношення до спірних правовідносин сторін у цій справі;

-оскільки позивач не виконував роботу із суміщенням посад, він не має право на відповідні доплати. Крім того, відповідно до статті 105 КЗпП України розміри доплат з суміщення професій (посад) установлюються на умовах колективного договору, але у спірний період колективний договір ПрАТ «Монделіс Україна» не визначав будь-яких доплат за суміщення посад, установлення доплат є правом, а не обов`язком роботодавця;

-з формулювань позивача може скластись враження, що його робота взагалі не нагороджувалась, але довідкою про доходи позивача у спірний період підтверджується, що він отримував, крім заробітної плати, заохочувальні, компенсаційні виплати, а також виплати, які не належать до фонду оплати праці, і тільки за лютий 2019 року ОСОБА_3 отримав після звільнення 13,5 млн. грн. таких виплат.

Крім того, представник відповідача адвокат Крикун-Труш А.В. подав клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки вважав, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення з цим позовом до суду, який передбачений статтею 233 КЗпП України, який як мінімум закінчився 07.05.2019 (якщо обчислювати з дня звільнення 07.02.2019), або 18.07.2019 з моменту, коли він 18.04.2019 отримав повторну негативну відповідь відповідача стосовно заперечення факту суміщення позивачем посад і відмови у виплаті доплати за суміщення.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою суду 28.07.2020 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

Представником позивача 14.08.2020 року подано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 14.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник відповідача ОСОБА_13 04.09.2020 надіслав заяву про застосування строків позовної давності та відзив на позов.

Представником позивача ОСОБА_10 24.09.2020 подано заяву про зміну предмету позову, відповідь на відзив, заяву про виклик свідків, клопотання про поновлення строку позовної давності.

Представником відповідача ОСОБА_13 24.09.2020 подано клопотання про відмову у задоволенні клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи додаткових письмових доказів.

Представником відповідача ОСОБА_13 05.10.2020 подано заперечення на відповідь на відзив, 22.10.2020 заперечення на заяву про виклик свідків

Представником позивача ОСОБА_10 27.10.2020 року було подано клопотання про витребування доказів та приєднання додаткових письмових доказів до матеріалів справи.

Ухвалою від 27.10.2020 року закрито підготовче провадження призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та виклик свідків.

Відповідачем 04.12.2020 року було подано витребувані судом письмові докази.

Протокольною ухвалою суду від 08.02.2021 року з огляду на відмову представників позивача від виклику попередньо заявлених свідків, постановлено не викликати до суду свідків сторони позивача, відкладено судовий розгляд.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що наказом № SS-117-п від 15.05.2008 року позивач ОСОБА_3 був переведений з посади директора Вишгородської філії ЗАТ «Крафт Фудз Україна» на посаду Директора шоколадної фабрики ЗАТ «Крафт Фудз Україна». Указана назва посади через зміну організаційно-правової форми та типу Товариства, його назви неодноразово змінювалась та востаннє на підставі наказу твід 26.09.2014 року № 161-од «Про зміну назви посади» з метою приведення у відповідність із штатним розписом була перейменована на «Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с.7, 16-19, 124, том 1).

Річними загальними зборами акціонерів ПрАТ «Монделіс Україна», які було проведено 29 квітня 2016 року, було ухвалено низку рішень, зокрема, серед іншого: вирішено переобрати Голову правління та членів правління, припинено їх повноваження, (питання № 11 Протоколу зборів); ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та позивача ОСОБА_3 було обрано новими членами Правління ПрАТ «Монделіс Україна» (питання № 22 Протоколу зборів); Головою Правління Товариства на термін, передбачений статутом Товариства було обрано Позивача (питання № 24 Протоколу загальних зборів) (а.с.47-52, том 2).

На першому засіданні Правління ПрАТ «Монделіс Україна», яке відбулось 05.05.2016 року Першим заступником Голови Правління Товариства було призначено ОСОБА_14 , а Другим заступником Голови Правління Товариства - Синельника В.В. на період з 05.05.2016 по 01.05.2017, або до моменту, коли буде призначено іншу особу (а.с.220, том 2).

Позивач, як Голова Правління ПрАТ «Монделіс Україна», підписав наказ від 12 травня 2016 року № 63 «Про суміщення посад», яким дозволено « ОСОБА_3 , Голови Правління, за його згодою виконання поряд з основною роботою суміщення посади Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна»» (а.с.12, том 1).

Указаний наказ від 12 травня 2016 року № 63 «Про суміщення посад» підписаний позивачем згодом був визнаний недійсним (скасований) наказом Генерального Директора ПрАТ «Монделіс Україна» від 23.06.2020 № 194 у результаті проведеної документальної перевірки ведення кадрового обліку та діловодства у зв`язку з тим, що він був виданий з порушенням вимог законодавства України (у штатному розписі була відсутня вакантна посада Директор фабрики, наказ підписаний неуповноваженою особою, органом управління Товариства не приймалось жодних рішень про суміщення посад ОСОБА_3 ) (а.с.54-59, том 2).

13 травня 2016 року на підставі заяви ОСОБА_3 , Протоколу Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Монделіс Україна» від 29.04.2016 № 40, позивачем як Головою Правління Товариства, був підписаний наказ № СN 095, яким ОСОБА_3 , директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», з 13 травня 2016 року був переведений на посаду Голови Правління ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с. 122, том 1).

На підставі указаного наказу від 13.05.2016 № 95 цього ж дня до трудової книжки позивача був внесений запис № 18 про переведення його на посаду Голови Правління ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с.18, том 1).

Проте у подальшому 03 жовтня 2016 року позивачем як Директором фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» на підставі його власної заяви був підписаний наказ № СN 216 такого змісту: «Перевести ОСОБА_3 , Голова Правління ПрАТ «Монделіс Україна», з 01 жовтня 2016 року Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики» (а.с.53, том 2).

Відповідний запис під № 19 було внесено до трудової книжки позивача на підставі указаного наказу, проте 05.02.2019 року до трудової книжки було внесено запис № 21 такого змісту: «Запис № 19 недійсний» (а.с.18, том 1).

Рішенням Наглядової ради ПрАТ «Монделіс Україна» від 05.04.2018 року на підставі частини 1 статті 61 Закону України «Про акціонерні товариства» повноваження ОСОБА_3 як Голови Правління ПрАТ «Монделіс Україна» були припинені, оскільки річними загальними зборами акціонерів Товариства від 05.04.2018 року було затверджено нову редакцію Статуту, пунктом 7.5 якого передбачено, що управління поточною діяльністю Товариства здійснюється одноосібним виконавчим органом Товариства - Генеральним директором. Водночас на цьому ж засіданні Наглядової ради ПрАТ «Монделіс Україна» було прийнято рішення від 05.04.2018 про обрання позивача Генеральним директором Товариства терміном на 3 роки (а.с.13, том 1).

Позивачем 05.04.2018 року як Головою Правління ПрАТ «Монделіс Україна» на підставі його заяви, Протоколу засідання Наглядової ради № 5 від 05.04.2018 року був підписаний наказ № СN 067 про переведення його з посади Голови Правління на посаду Генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с.14, том 1). Відповідний запис був внесений до трудової книжки під № 22 (а.с.19, том 1).

До трудової книжки позивача 01.02.2019 року був внесений запис № 20 «Переведено на посаду директор з виробництва, Україна, підстава внесення запису наказ № СN 027 від 31.01.2019 року», 05.02.2019 було внесено запис № 21 «Запис № 20 - недійсний» (а.с.18, том 1).

На засіданні Наглядової ради ПрАТ «Монделіс Україна», яке відбулось 05.02.2019 року було прийнято рішення припинити повноваження (звільнити) Генерального директора Товариства ОСОБА_3 як Генерального директора Товариства на підставі пункту 5 частини 1 статті 41 КЗпП України з 05 лютого 2019 року, ОСОБА_15 була уповноважена підписати наказ про звільнення ОСОБА_3 (а.с.20, том 1).

Наказом від 05.02.2019 № 05-02/2019 ОСОБА_3 було звільнено з посади Генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» з 05 лютого 2019 року у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України - запис № 23 трудової книжки (а.с.19, том 1).

Наказом від 06.02.2019 № 06-02/2019/5, який підписаний членом Наглядової ради Тіщенко Н.В., через затримку видачі трудової книжки з вини відповідача, змінено дату звільнення позивача з посади Генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» з 05 лютого 2019 на 07 лютого 2019 року, відділу людських ресурсів наказано внести запис до трудової книжки позивача з новою датою звільнення (а.с. 15, том 1).

Дохід позивача у спірний період склав 23 736 561,49 грн., який включає виплати, що належать до фонду оплати праці та виплати, що не належать до нього (а.с.146-147, том 2).

Позивач 25 лютого 2019 року та 09 квітня 2019 звернувся із заявою до відповідача, в якій просив нарахувати і виплатити йому кошти у розмірі 35 % від суми його заробітної плати за суміщення посади Голови правління, а потім Генерального директора Товариства з посадами Директора фабрики, Директора кластеру бісквітних фабрик, Директора з виробництва бісквіти Україна, починаючи з 13 травня 2016 року по дату його звільнення 07 лютого 2019 року та внести зміни до його трудової книжки відповідно до займаних ним посад (а.с.21, 22, том 1).

Листами від 25 березня 2019 № 2365, від 17 квітня 2019 № 2382 Генеральний директор ПрАТ «Монделіс Україна» ОСОБА_5 за результатами розгляду заяв позивача, повідомив останньому, що він у період з 13 травня 2016 по 07 лютого 2019 займав лише посади Голови правління, а потім Генерального директора Товариства, інші згадані ним посади («Директор фабрики», «Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики, «Директор з виробництва бісквіти Україна») у штатних розписах Товариства були відсутні, тому виконання обов`язків у порядку суміщення не відбувалось. До посадових обов`язків Голови Правління та Генерального директора Товариства входили відповідні питання керування фабрикою. Записи у трудовій книжці позивача відповідають історії його працевлаштування у Товаристві. Указана позиція підтверджена представниками Наглядової ради та Акціонера (а.с. 23, 24, том 1).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Спір між позивачем, який у спірний період був і учасником корпоративних, і трудових відносин з відповідачем, виник з підстав невизнання ПрАТ «Монделіс Україна» суміщення ОСОБА_3 (з правом на підставі статті 105 КЗпП України на відповідну доплату) займаних ним посад, що належать до посадових осіб органів управління Товариства (Голова Правління ПрАТ «Монделіс Україна», Генеральний директор ПрАТ «Монделіс Україна») з іншими посадами - «Директор фабрики», «Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики», «Директор з виробництва бісквіти Україна»), які за позицією відповідача були відсутні у спірний період у штатних розписах Товариства, ці позиції не були по суті посадами, а відображали сферу відповідальності (глобальну роль) позивача, його функціональне корпоративне підпорядкування у системі міжнародної групи Mondeliz International.

Висновки суду щодо посади, яку займав у Товаристві позивач у період з 13 травня 2016 року по 01.10.2016 року та стосовно наявності суміщення посад

Як установлено судом і не оспорюються сторонами організаційна структура ПрАТ «Монделіс Україна» у спірний період представляє собою Компанію, яка очолювалась до 05 квітня 2018 року головною посадовою особою Товариства - Головою Правління, а з 05 квітня 2018 року - Генеральним директором. Частина виробничих та функціональних підрозділів Товариства разом з його основними фондами, виробничими секціями, в яких відбувається виробництво кондитерської, бісквітної та іншої продукції, разом з відділом якості, лабораторією, складами та іншими відділами об`єднана під назвою Тростянецька фабрика ПрАТ «Монделіс Україна», яка не є відокремленим структурним підрозділом, і яку очолює Директор фабрики. Решта підрозділів Товариства (Адміністративний відділ, Відділ безпеки, Відділ людських ресурсів, Юридичний відділ, Відділ інформаційних систем, Відділ корпоративних справ, Відділ розвитку та дослідження, Відділ фінансів, Відділ збуту, Відділ Маркетингу, Відділ закупок, Відділ логістики та по роботі з клієнтами) є відокремленим структурним підрозділом Товариства - Київська філія ПрАТ «Монделіс Україна», яка має окремий штатний розпис і яку очолює Директор Київської філії ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с.98, том 3).

І позивач, і відповідач визнають, що до початку спірного періоду (13.05.2016) організаційна структура Товариства (його штатний розпис) передбачали окрему штатну посаду Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», коло повноважень якого було визначено відповідною посадовою інструкцією (а.с.27-31 том 1).

З досліджених судом письмових доказів установлено, що позивач на момент обрання його рішенням річних Загальних Зборів акціонерів ПрАТ «Монделіс Україна» від 29 квітня 2016 року Головою Правління Товариства вже перебував у трудових відносинах з відповідачем, займаючи посаду Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна».

Доводи відповідача про те, що з 13 травня 2016 року по 05.04.2018 року ОСОБА_3 був переведений з посади Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» на посаду Голови Правління Товариства, а відтак займав лише посаду Голови Правління Товариства суд вважає обґрунтованими, з огляду на такі мотиви.

Згідно із частиною третьою статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому згідно зі статтею 31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Відповідно до частини першої статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника.

Також у пункті 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» Верховний Суд України роз`яснив, що переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором.

З наданого суду Звіту про проведення проведеної документальної перевірки ведення кадрового обліку та розрахунків з працівниками по оплаті праці на ПрАТ «Монделіс Україна», складеного у квітні 2020 року, установлено, що ОСОБА_3 12 травня 2016 року подав заяву на ім`я Голови Наглядової ради Товариства Самусенко А., в якій він звертається з проханням перевести його на посаду Голови Правління Товариства з 13 травня 2016 року (а.с.55-58 том 2).

13 травня 2016 року на підставі указаної заяви від 12.05.2016 року, Протоколу Загальних зборів акціонерів ПрАТ «Монделіс Україна» від 29.04.2016 № 40, позивачем як Головою Правління Товариства, був підписаний наказ № СN 095, яким ОСОБА_3 , директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», з 13 травня 2016 року був переведений на посаду Голови Правління ПрАТ «Монделіс Україна» (а.с. 122, том 1).

Викладені обставини свідчать про те, що позивач за власною згодою, яка викладена у його заяві від 12.05.2016 року, на підставі рішення вищого органу управління Товариством від 29.04.2016 року про обрання його на посаду без укладення окремого трудового договору, яке не містило погодження з боку Загальних Зборів акціонерів ПрАТ «Монделіс Україна» умов роботи позивача із суміщенням попередньої його посади Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» та Голови правління Товариства, наказом від 13.05.2016 № СN 095 був переведений з попередньої посади (Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна») на посаду головної посадової особи Товариства, що призвело до змін умов його попереднього трудового договору в частині займаної посади та кола його обов`язків.

У Табелях обліку робочого часу позивача у період з травня по жовтень 2016 року ОСОБА_3 указаний як такий, що перебуває на посаді Голови Правління Товариства, а не Директор фабрики Товариства (а.с.144-156, том 3).

Допитана в судовому засіданні як свідок сторони позивача ОСОБА_9 суду показала, що працювала у спірний період у ПрАТ «Монделіс Україна» менеджером відділу людських ресурсів та на інших посадах. У 2015 році в компанії було прийнято рішення, яке передбачало об`єднання управлінських органів у кластерну структуру. Кластер складається із офісів Росія, Україна, Туреччина. Таке рішення призвело до зміни зон підпорядкування, що означало, наприклад, що свідок мала безпосереднього керівника, який знаходився у Росії, а Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» звітував до керівника з Європи. У лютому 2016 року у Компанії було прийнято рішення про скорочення посади Голови Правління ПрАТ «Монделіс Україна. Менеджер, який займав цю посаду припинив працювати у компанії. Було вирішено розподілити повноваження Голови правління Товариства між працюючими на території України у Товаристві працівниками. Оскільки ОСОБА_3 як Директор фабрики та головний бухгалтер Товариства знаходились у м.Тростянці, щоб спростити питання здавання звітності, було вирішено виконання повноважень за посадою Голови Правління Товариства доручити позивачу шляхом додавання до його основаної посади додаткових повноважень. Була домовленість з юридичним відділом про те, що ОСОБА_3 в усіх кадрових документах і в системі SHARP мав зазначатись як Директор фабрики. Переведення ОСОБА_3 на посаду Голови Правління наказом від 13.05.2016 було зроблено, щоб уникнути питань з державними органами. Наказ необхідний був для органів митного контролю, яким не було достатньо витягу із Статуту, рішення зборів акціонерів, митники на той час вимагали кадровий документ про призначення ОСОБА_3 на посаду Голови Правління Товариства. Текст наказу, в якому йшлось про переведення позивача на посаду Голови Правління Товариства готували юристи Проте, фактично ОСОБА_3 продовжив працювати Директором фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», додатково до основних обов`язків (забезпечення показників виробництва, планів збуту, маркетингу, підписання договорів тощо), виконував представницькі функції, (підписував звіти перед акціонерами, державними органами). У разі відпустки ОСОБА_3 як директора фабрики його замінювали згідно з наказами працівники фабрики, як Голову Правління його замінювали - Заступники Голови Правління ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Питання здійснення позивачу доплати за суміщення посад піднімалось ним та свідком. Незважаючи на те, що за Статутом питання оплати праці Голови правління є повноваженням Наглядової ради, але Голова наглядової ради ОСОБА_7 реально не вирішував ці питання, це могли вирішити лише юристи Компанії з Московського офісу, які це питання не погоджували.

Оцінюючи показання допитаного свідка суд виходить з таких позицій.

Відповідно до пунктів 1-3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 року № 637 (далі постанова № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках,

коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 постанови № 637).

Отже, показання свідка на підтвердження факту перебування у трудових відносинах, зайняття відповідних посад, виконання роботи, наявності трудового стажу тощо можуть бути доказами за умови відсутності письмових доказів на підтвердження цих обставин.

Оскільки сторонами до суду надані копія трудової книжки, копії рішень, організаційно-розпорядчих документів, табелі обліку робочого часу, які стосуються спірного періоду перебування сторін у трудових відносинах, показання свідка ОСОБА_9 на підтвердження указаних обставин стосовно посад, які займав

ОСОБА_3 не є належним доказом і не можуть спростовувати відомості указані у документах.

Показання свідка ОСОБА_9 в частині тверджень про те, що наказ від 13.05.2016 № СN095 був підготовлений для митниці на підтвердження зайняття ОСОБА_3 посади Голови Правління Товариства не нівелюють його правових наслідків стосовно переведення позивача на нову посаду.

Статус ОСОБА_3 як керівника та члена виконавчого органу Товариства виник з факту його обрання рішенням загальних зборів акціонерів від 29.04.2016 року, що може перед державними органами підтверджуватись відповідним рішенням найвищого органу Товариства, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка містить відомості про керівника та особу, яка має право вчиняти юридичні дії від імені Товариства без довіреності, а також Статутом Товариства.

Наказ від 12 травня 2016 року № 63, на який посилається позивач на підтвердження факту суміщення (а.с.12 том 1), суд не бере до уваги як доказ, з огляду на таке.

У позові представник позивача просить визнати основним робочим місцем позицію Директора фабрики Товариства та факт суміщення указаної посади з посадовою Голови Правління (пізніше Генерального директора).

Натомість з буквального змісту наказу від 12 травня 2016 року № 63 слідує, що позивачу дозволено суміщати посади навпаки, зокрема дозволено ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , за його згодою, виконання поряд з основною роботою суміщення посади Директора фабрики Товариства з 13 травня 2016 року.

Ураховуючи викладене та підписання позивачем наказу від 13.05.2016 № СN 095 про переведення, суд дійшов висновку про те, що наказ від 12 травня 2016 року № 63 не є належним доказом суміщення зазначених у позовних вимогах посад у спірний період.

Накази про відрядження ОСОБА_3 , про надання йому відпустки, в яких є посилання на посаду Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», про покладення обов`язків Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» на інших осіб, не є належними доказами перебування позивача на цій посаді, оскільки такі документів є похідними від розпорядчих документів, якими оформлюється призначення (переведення, обрання) працівника на відповідну посаду. Отже, указані накази помилково, на що обґрунтовано посилається відповідач, підписувались позивачем як Директором фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», помилково містять указану назву посади, оскільки таку посаду з 13.05.2016 він уже не займав.

Також не є належним доказом факту перебування позивача та його роботи у спірний період на посаді Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» Довіреність № 67 від 01 серпня 2016 року (а.с.35, том 1).

Так, за змістом указаної Довіреності - «ПрАТ «Монделіс Україна» в особі Другого заступника Голови Правління Синельника В`ячеслава Володимировича, який діє на підставі Статуту Товариства, уповноважує Директора фабрики «ПрАТ «Монделіс Україна» Харченка Ігоря Борисовича здійснювати керівництво фабрикою «ПрАТ «Монделіс Україна» та наділяє його повноваженнями: представляти інтереси Товариства в усіх банківських установах з питань відкриття та закриття рахунків в усіх банківських установах, з правом першого підпису на платіжних документах, правом розпорядження рахунками та відбитком печатки представляти інтереси Товариства у відносинах з фізичними, юридичними особами, попередньо узгоджувати всі процедурні питання, подавати, отримувати, завіряти та підписувати всі документи необхідні для виконання повноважень, а також інші документи що стосуватимуться прав та законних інтересів Товариства без обмежень по сумі, засвідчувати копії документів від імені Товариства».

На момент підписання Другим заступником Голови Правління Синельником В.В. указаної Довіреності (01.08.2016) позивач вже був обраний Головою Правління Товариства, набув повноважень указаних у довіреності, які передбачені Статутом, і які відповідно до пункту 14.9.1 Статуту у редакції від 29.04.2016 року він вправі був здійснювати від імені Товариства без довіреності.

Таким чином, видача Другим заступником Голови Правління Синельником В.В. Довіреності № 67 від 01 серпня 2016 року з метою уповноваження першої посадової особи Товариства - Голови Правління, яким вже був позивач на той час, діяти від імені Товариства, користуватись правом підпису та фінансових та банківських документах тощо, не створює юридичних наслідків, оскільки не ґрунтується на положеннях Статуту, який не передбачає повноважень Другого заступника Голови Правління уповноважувати Голову Правління діяти від імені Товариства, що по суті є проявом правового нонсенсу.

Посилання позивача та його представників про те, що інші особи, які виконували обов`язки членів Правління, Наглядової ради Товариства, працювали за суміщенням, суд не може взяти до уваги для оцінки спірних правовідносин, які склались між сторонами справи, оскільки індивідуальні акти, які стосуються інших осіб не можуть бути поширені на позивача. Суд повторює, що стосовно позивача ні загальними зборами акціонерів, ні Наглядової радою не приймались рішення про суміщення ним посад, на відміну від рішень, які прийняті Наглядовою радою стосовно ОСОБА_5 , який був призначений Генеральним директором Товариства у порядку суміщення, про яке йдеться у наказі від 06.02.2019, і на який посилається позивач (а.с.143, том 3).

Роздруківки організаційних оголошень та внутрішнє електронне листування, додане до позовної заяви (а.с.37, том 1, 210, 213-219, 221, 222 том 2), належність та допустимість яких як доказів оспорюється відповідачем, не беруться судом до уваги, виходячи з таких мотивів.

Частина перша та друга статті 100 ЦПК України передбачає, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Роздруківка електронної переписки не може вважатись електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Надана стороною позивача роздруківка електронної переписки не може бути використана як доказ у справі, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення, зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлення.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача про те, що ОСОБА_3 з 13.05.2016 внаслідок переведення займав лише посаду Голови Правління Товариства по 05.04.2018 займав лише посаду Голови Правління Товариства, а з 05.04.2018 на підставі рішення Наглядової ради від 05.04.2018 та наказ № СN 067 від 05.04.2018 займав лише посаду Генерального директора Товариства до припинення його повноважень рішенням Наглядової ради від 05.02.2019 року та звільнення з посади 07.02.2019 року.

Відповідно до розписки від 06.02.2019 року ОСОБА_3 погодився зі звільненням з ПрАТ «Монделіс Україна» та підтвердив повне розірвання трудових відносин з ПрАТ «Монделіс Україна», що у сукупності з установленими судом обставинами спростовує посилання представника позивача на те, що ОСОБА_3 і до цього часу перебуває у трудових відносинах з Товариством (а.с.209, том 2).

Разом з тим, суд погоджується з доводами сторони позивача в частині того, що у спірний період посада Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» була передбачена штатним розписом в організаційній структурі Товариства і не була скорочена, а тому протилежні доводи відповідача відхиляються судом, оскільки не доведені належними доказами, з огляду на таке.

КЗпП України не містить поняття «штатний розпис».

Стаття 64 Господарського кодексу України передбачає, що підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України 27.06.2007 N 162/06/187-07 «Щодо штатного розпису» зазначено, що штатний розпис - це документ, що встановлює для даного підприємства, установи, організації структуру, штати і посадові оклади працівників. Штатний розпис містить назви посад, чисельність персоналу та оклади за кожною посадою.

Прийняття, затвердження керівником підприємства штатного розпису проводиться шляхом видання спеціального локального нормативного акта (наказу), що визначатиме кількість працівників кожної професії з розподілом штатних одиниць за структурними підрозділами підприємства.

Наказ, яким буде затверджено штатний розпис, оформлюється з дотриманням усіх вимог до організаційно-розпорядчої документації відповідно до Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, поширюються на організаційно-розпорядчі документи (постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо), які створюються в результаті діяльності підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності.

Питання, пов`язані з обліком штатних працівників, регулюються наказом Держкомстату від 28.09.2005 № 286, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за № 1442/11722 "Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників", дія якого поширюється на всіх юридичних осіб, їх філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, а також на фізичних осіб - підприємців, що використовують найману працю.

Розроблення штатного розпису має здійснюватись на основі внутрішніх організаційно-нормативних документів з урахуванням Класифікатора професій ДК 003-2010.

До суду відповідачем подані копії документів, які складались у період з 01.04.2016 по 01.03.2019 і мають назву «Штатний розклад керівників, фахівців на 01.04.2016», «Штатний розклад працівників ПрАТ «Монделіс Україна» Тростянецької фабрики з 01 жовтня 2016 року, 01 грудня 2016 року», «Штатний розпис працівників ПрАТ «Монделіс Україна» Тростянецької фабрики з 01 березня 2017 року, 01 квітня 2017 року, 01 травня 2017 року, 01 червня 2017 року, 01 липня 2017 року, 01 серпня 2017 року, 01 вересня 2017 року, 01 жовтня 2017 року, 01 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року, 01 січня 2018 року, з 01 лютого 2018, з 01 березня 2018 року, 01 квітня 2018 року, 01 травня 2018 року, 01 червня 2018 року, 01 липня 2018 року, 01 серпня 2018 року, 01 вересня 2018 року, 01 жовтня 2018 року, 01 листопада 2018 року, 01 грудня 2018 року», «Штатний розпис ПрАТ «Монделіс Україна» 01 січня 2019 року, 01 лютого 2019 року (а.с.125-250, том 1, 1-46, том 2).

Указані документи затверджувались ОСОБА_3 у період до 01.01.2018 як «Директор ПрАТ «Монделіс Україна», з 01.01.2018 - як «Директор Тростянецької фабрики ПрАТ «Монделіс Україна»», (хоча на підставі Статуту мали затверджуватись як Головою правління), з 01 лютого 2018 по 05 квітня 2018 року - як «Голова правління ПрАТ «Монделіс Україна», з 05 квітня 2018 по 01 лютого 2019 року - як «Генеральний директор ПрАТ «Монделіс Україна».

Аналіз змісту та форми указаних документів не дає підстав визнати їх штатними розписами ПрАТ «Монделіс Україна», оскільки такі документи по суті є переліком окремої частини працівників ПрАТ «Монделіс Україна» в алфавітному порядку здебільшого лише з функціональних відділів (без працівників виробничих підрозділів), кількість, яких від місяця до місяця є різною (наприклад, станом на 01.11.2018 118 працівників, на 01.12.2018 120 працівників, на 01.01.2019 - 112 працівників).

Натомість штатний розпис не має містити прізвищ працівників взагалі, а повинен безвідносно до конкретних осіб, які станом на відповідну дату перебувають у трудових відносинах з підприємством, відображати загальну його організаційну структуру. З наданих відповідачем документів під назвою «Штатний розпис» неможливо установити організаційну структуру ПрАТ «Монделіс Україна», тобто перелік всіх виробничих і функціональних підрозділів, об`єднаних у складі Тростянецької фабрики «Монделіс Україна», кількість працівників кожної професії з розподілом штатних одиниць за структурними підрозділами підприємства та загальну кількість всіх штатних одиниць.

Штатні розписи не затверджені окремим розпорядчим документом (наказом), незрозуміло виходячи з яких фактичних і правових підстав документи з назвою «Штатний розпис (розклад)» у Товаристві складались кожного місяця, чому кількість перелічених посад щоразу змінювалась і не містила працівників виробничих підрозділів.

З наданих до суду документів під назвою «Штатний розпис/Штатний розклад» ПрАТ «Монделіс Україна» неможливо установити загальний перелік всіх штатних посад у спірний період, з`ясувати які посади є зайнятими, а які - вакантними.

Кількість працюючих на підприємстві осіб не є сталою, постійно відбуваються процеси прийняття, звільнення, переведення, що не є підставою для зміни штатного розпису підприємства, який за визначенням не має містити прізвищ, ім`я та по-батькові працівників.

Відтак надані суду Переліки частини працівників ПрАТ «Монделіс Україна» в алфавітному порядку, в яких посада ОСОБА_3 згадується з 01.04.2016 по 01.10.2016 як «Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», з 01.10.2016 по 01.02.2018 як «Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики», з 01.02.2018 по 05.04.2018 як Голова Правління, а з 05.04.2018 по 01.02.2019 як Генеральний директор не є належним доказом перебування позивача на посадах «Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», «Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики», оскільки Переліки працюючих працівників не є первинним документом і не можуть підміняти наказ (рішення) про призначення (обрання) особи на посаду.

У разі введення (виведення/скорочення) штатних одиниць, зміни розміру посадових окладів тощо до штатного розпису вносяться зміни на підставі наказу, який має містити посилання на те в чому полягають такі зміни, яка їх підстава, а також конкретна дата, з якої зміни до штатного розпису набирають чинності.

Відповідачем не надано до суду копії наказу про внесення змін до штатного розпису або наказу про затвердження нового штатного розпису, який би підтверджував виведення (скорочення) у період з 13.05.2016 по 07.02.2019 посади «Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна».

Отже, суд дійшов висновку, що за відсутності наказу про внесення змін до штатного розпису із мотивуванням підстав скорочення посади, у спірний період посада «Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» залишалась у штатному розписі.

Указаний висновок про наявність у штатному розписі і посади «Директор фабрики», і «Генеральний директор» також підтверджується наданим відповідачем Штатним розписом ПрАТ «Монделіс Україна», який уведений в дію після припинення повноважень позивача з 01.03.2019 року і затверджений Генеральним директором ОСОБА_5 , який містить і загальну кількість штатних одиниць у ПрАТ «Монделіс Україна» (718 одиниць), і загальний місячний фонд заробітної плати, і перелік всіх підрозділів, і розподіл штатних одиниць за структурними підрозділами підприємства з наведенням кількості посад в кожному підрозділі.

Доказів уведення відповідним наказом Генерального директора Товариства з 01.03.2019 року до штатного розпису Товариства посади «Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» відповідачем не надано, що також вказує на те, що така посада у Товаристві була передбачена організаційною структурою підприємства у спірний період і не була скорочена (а.с.24-46, том 2).

Висновки суду стосовно доводів позивача про зайняття ним з 01.10.2016 року штатної посади ПрАТ «Монделіс Україна» - «Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики», яку він вважає до 05.04.2018 року суміщував з посадою Голови Правління, а з 05.04.2018 року з посадою Генерального директора Товариства

В обґрунтування таких доводів позивач та його представники посилались на організаційне оголошення (а.с.36, том 1), посадову інструкцію (а.с.32-34 том 1) та наказ від 03.10.2016 року № CN 216 (а.с.53, том 2).

Так, в організаційному оголошення від ОСОБА_17 було повідомлено, що ОСОБА_18 призначено на посаду Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики з 01.10.2016 року, функціональне він буде підпорядковуватись автору Повідомлення, а в його підпорядкуванні будуть Директор фабрики в м.Собинка (Росія), Директор фабрики в м.Вишгород (Україна), Директор фабрики в м.Donauwoerth (Німеччина) (а.с.36, том 1) .

Наказ від 03.10.2016 року № CN 216 підписаний позивачем як Директором фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», хоча виходячи із повноважень, визначених Статутом, подібні накази мали підписуватись лише Головою Правління. Інших підстав для підписання наказу, ніж заява позивача у ньому не зазначено. Доказів внесення змін до штатного розпису Товариства відповідним розпорядчим документом з метою уведення з 01.10.2016 року посади «Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики» замість або поряд з посадою Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» до суду не надано.

Така посада також відсутня серед 718 посад у штатному розписі Товариства, який уведений в дію з 01.03.2019, який містить лише посаду Директор фабрики ПрАТ «Монделіс Україна».

Як уже зазначалось вище надані суду Переліки частини працівників ПрАТ «Монделіс Україна» в алфавітному порядку, в яких посада ОСОБА_3 згадується з 01.10.2016 по 01.02.2018 як «Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики» не є за формою та змістом штатними розписами не можуть бути доказами наявності такої посади у штатному розписі Товариства.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що Загальні збори акціонерів чи Наглядова рада не припиняли станом на 01.10.2016 повноважень позивача як Голови правління, тому він не мав повноважень сам переводити себе з посади органу управління Товариством - Голови виконавчого органу на іншу посаду, яка відсутня у штатному розписі Товариства..

Отже, з указаних мотивів наказ від 03.10.2016 року № CN 216 не може бути доказом перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ПрАТ «Монделіс Україна» на штатній посаді Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики».

Аналіз змісту організаційного оголошення, організаційної схеми, якою визначено рівні звітування по посаді, наведена у розділі 6 Посадової інструкції, схема Організаційної структури ПрАТ «Монделіс України» (а.с.98, том 3) узгоджуються з доводами відповідача про те, що Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики, яка була указана у внутрішньокорпоративному оголошенні, є не штатною посадою, яку обіймав позивач у ПрАТ «Монделіс Україна» як його роботавця, оскільки така посада відсутня у штатному розписі указаного Товариства, а вказує на функціональне корпоративне підпорядкування ОСОБА_3 у системі міжнародної групи Mondeliz International і окреслювало його безпосередню комерційну зону відповідальності з повноваженнями керувати виробництвом у компанії ПрАТ «Монделіс Україна» та інших підприємств міжнародної групи - фабрики в м.Собинка (Росія), Директор фабрики в м.Вишгород (Україна), фабрики в м.Donauwoerth (Німеччина).

Указане розуміння позиції «Директор з виробництва, кластер бісквітних фабрик Східної Європи та Директор Тростянецької фабрики» як зони комерційної відповідальності ОСОБА_3 на глобальному рівні у системі міжнародної групи Mondeliz International узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що після того як ОСОБА_3 пройшов щорічну оцінку професійної діяльності, він отримав найвищу оцінку діяльності у корпорації, тому у 2016 році керівником ОСОБА_3 за рішенням з офіса у Європі йому було додатково надано під керівництво три заводи - фабрики м.Вишгород, фабрики в Росії та фабрики у Німеччині, тобто була розширена його зона відповідальності і переглянутий розмір заробітної плати. Його повноваження як Голови Правління Товариства не охоплювали його прав на управління указаними фабриками.

Висновки суду щодо наявності правових підстав для установлення факту суміщення позивачем посад, указаних у позовних вимогах, наявності підстав для зобов`язання відповідача внести зміни до трудової книжки ОСОБА_3 щодо суміщення посад

Статтею 105 КЗпП України визначено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника. Розміри доплат за суміщення професій (посад) або виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника встановлюються на умовах, передбачених у колективному договорі.

Верховний Суд у постанові від 14.11.2018 у справі №804/3583/17 зробив такі правові висновки: Суміщення професій/посад розцінюється як виконання працівником на тому ж підприємстві поряд із основною роботою, встановленою його трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою).

Суміщення професій (посад) має такі особливості: робота за другою посадою не відображається в табелі обліку використання робочого часу; друга посада залишається вакантною; для допущення працівника до роботи за суміщенням посад, за загальним правилом, достатньо подання заяви працівником та видачі керівником наказу про суміщення; окремий трудовий договір не укладається, запис у трудову книжку про суміщення не вноситься; порядок оплати праці встановлюється на підставі положень колективного договору та вказується у наказі про суміщення; оплата роботи за другою посадою на законодавчому рівні класифікується як надбавка до заробітної плати.

Виходячи з установлених обставин справи та наданих сторонами до суду доказів, аналізу повноважень Голови Правління, Генерального Директора, визначених Статутом (зі змінами), Положенням про Правління Товариства (а.с.10-97 том 3), а також повноважень Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна», визначених у посадовій інструкції (а.с.27-31, том 1) позивач у спірний період займав посаду Голови Правління та Генерального директора Товариства в межах якої виконував повноваження, визначені Статутом, які охоплювали функції з керування Тростянецькою фабрикою ПрАТ «Монделіс Україна», її виробничими активами, людськими ресурсами, технічними цінностями, функції представництва Товариства з органами державної влади та іншими суб`єктами, правом підпису фінансових документів, договорів тощо.

Виконання роботи позивачем як керівника кластера бісквітних фабрик, тобто функцій декількох директорів з виробництва чотирьох фабрик, у тому числі за межами України, як уже зазначалось вище не може вважатись суміщеннях двох штатних посад у роботодавця ПрАТ «Монделіс Україна», оскільки це було функціональне корпоративне підпорядкування ОСОБА_3 у системі міжнародної групи Mondeliz International.

Отже, з огляду на установлені судом фактичні обставини, відсутні правові підстави, визначені статтею 105 КЗпП України для установлення факту суміщення позивачем посад Директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» з посадами Голови Правління та Генерального директора указаного Товариства у спірний період.

Таким чином, позов в частині цих вимог є необґрунтований.

Інші позовні вимоги як похідні від основної також задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позовна вимога про зобов`язання відповідача внести зміни до трудової книжки ОСОБА_3 щодо суміщення посад є неконкретною (не вказано якого змісту мають бути зміни) та не ґрунтується на вимогах чинного трудового законодавства, яке не передбачає внесення до трудової книжки запису про суміщення посад.

Також слід зазначити, що сторони визнали, що колективний договір чи інший локальний у ПрАТ «Монделіс Україна» не визначав будь-яких доплат за суміщення. Вимога позивача про стягнення такої доплати саме в розмірі 35 % його нарахованого за спірний період доходу не ґрунтується на внутрішніх актах, рішеннях органів управління Товариства, які стосуються позивача.

Отже, судом не установлено порушення законних прав та інтересів позивача, які б підлягали захисту судом в обраний ними спосіб.

Представник відповідача адвокат Крикун-Труш А.В. також просив відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску позивачами строку позовної давності, який передбачений статтею 257 ЦК України.

Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Таким чином, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону.

Оскільки, розглянувши позов адвоката Сумцова Є.С. в інтересах позивача, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, у задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Висновки суду щодо поділу судових витрат

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір (а.с. 39, 65 том 1, 200 том 2).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позов задоволенню не підлягає, сума сплаченого ОСОБА_3 судового збору не може бути йому компенсована.

Відповідачем не подано доказів понесення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МОНДЕЛІС УКРАЇНА» про встановлення факту трудових відносин, зобов`язання вчинити дії та стягнення заробітної плати за суміщення посад - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 10 березня 2021 року.

Суддя М.В. Щербаченко