Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року смт. Покотилівка

Справа № 635/8642/21

Провадження № 2 /635/13/2021

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панаса О.С.,

позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

21 грудня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

В позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 318,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної зави і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 періодично щомісяця по 900,00 гривень для опліти навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від даного шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає спільно з позивачем. Інших дійтей на утриманні відповідач не має, вважає, що сума щомісячних аліментів в розмірі прожиткового мінімуму буде відповідати інтересам дитини та матеріально посильна відповідачу.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву та його не надав.

Рух справи

21 грудня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.

Будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від сторін не надходило.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2010 року, яий зареєстровно Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області за автоким запитом №25 (а.с. 8).

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , відповідно до якого мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно акту, складеного депутатом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області Мамон Ю.М. від 12 грудня 2020 року вбачаєтсья, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 12 вищезгаданого закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Зазначені обставини були підтверджені відповідачем під час судового розгляду.

З пояснень позивача, наданих в судовому засіданні судом встановлено, що позивач офіційно працевлаштована, працює медичною сестрою у КНП "Харківський обласний будинок дитини № 2", заробітна плата позивача на місяць становить 5 500,00 гривень на місяць. Крім того позивач зазначила, що має неофіційний дохід приблизно у розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, працюючи масажистом. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач в судовому засіданні зазначила, що просить стягнути додаткові витрати на дитину у зв`язку з відвідуванням дитиною репетитора з англійської мові та математики, але точну суму, яку витрачає на оплату занять з репетиторами зазначити не може, докази суду не надані.

Відповідно до пояснень відповідача, які надані в судовому засіданні вбачається, що відповідач офіційно працює на приватному підприємстві «Спец і Я» на посаді змішувач приправ. Заробітна плата відповідача становить 4 991,00 гривень, на місяць. Інші доходи, в тому числі неофіційни відсутні. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача частково, погоджується платити аліменти в розмірі 1 500,00 гривень щомісяця, вимоги щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини не визнав, поставив під сумнів той факт, що дитина займається з репетитором додатково.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 01 січня 2021 року становить 2 395,00 гривен.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів, враховуючи вік неповнолітнього ОСОБА_3 не може бути меншим за 1 159,00 гривень на місяць.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та фактично знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини підтверджені відповідачем під час судового розгляду.

Стягнення аліментів у судовому порядку є правом того з батьків, з ким проживає неповнолітня дитина, передбаченим СК України, незалежно від надання допомоги на утримання дитини в добровільному порядку.

При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд, враховує, зокрема, матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги у розмірі 1 500,00 гривень на дитину щомісячно, розмір суми якої є більший, ніж мінімально гарантований державою.

Статтею 89ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, з урахуванням рівних фінансових можливостей у батьків.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

На підставі викладеного, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 21 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Частиною 1 статті 185 СК України, передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини 2 статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно з доданих до позовної заяви копій квитанцій позивач просить стягнути із відповідача витрати за харчування та за придбання одягу (а.с. 11-13).

Суд зазначає, що дані витрати є такими, що не відносяться до додаткових в розумінні статті 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів.

Стосовно витрат на оплату репетиторів для дитини, суд вважає, що позивачем не надані жодні докази, які свідчать про вкрай необхідний та особливий характер таких витрат, та наявність таких витрат взагалі.

У справі від №522/6424/16-ц від 30.07.2018 року Верховний Суд зазначив, що придбання одягу та взуття не може вважатися витратами, викликаними особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Такі витрати забезпечуються за рахунок аліментних платежів.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі частини 1 статті 192 СК України.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 21 грудня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

У задоволенні вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 900,00 гривень періодично щомісяця відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 587,58 гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 12 березня 2021 року.

Суддя: І.О. Карасава