Єдиний унікальний номер 725/3394/18
Номер провадження 2/725/527/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді Войтуна О.Б., при секретарі Сумарюк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 13.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №109, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 9 600 грн. зі сплатою відсотків.

Зазначив, що відповідач зобов`язання за Договором належним чином не виконує внаслідок чого, станом на 03.03.2018 року, має заборгованість за кредитом - 7 505,47 грн., за відсотками - 18 397,87 грн., інфляційні втрати за кредитом - 1043,26 грн., інфляційні втрати за відсотками 2437,28 грн..

На підставі викладеного, просив суд стягнути з відповідача 29 383,88 грн. заборгованості та судові витрати.

Представником відповідача адвокатом Яворським О.В. подано до суду заяву про застосування позовної давності, оскільки строк звернення до суду у позивача закінчився ще у 2012 року, а позивач звернувся із позовом у 2018 році.

Ухвалою суду від 31.10.2018 року витребувано у позивача підтверджуючі документи (первинні касові документи), які підтверджують платіж проведений ОСОБА_1 18.12.2017 року на суму 5 грн..

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Разом із позовною заявою надав заяву про розгляд справи без участі представника Банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не прибув. Від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав поданої заяви про застосування позовної давності.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання щодо пропущення позивачем строку позовної давності, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-2104цс16 від 23 листопада 2016 року, згідно якого за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно з ст. 257 та ч.3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки.

Як встановлено в ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому, за змістом норми ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так згідно поданого позивачем Договору кредиту, кінцевим терміном повернення кредиту є 11.03.2009 року.

Крім того згідно розрахунку заборгованості платежі за кредитом та відсотками були проведені ще у 2007 році.

При цьому доказів платежу 18.12.2017 року у сумі 5 грн. більш ніж через десять років суду надано не було.

Позивач до суду з даними позовними вимогами звернувся 22.06.2018 року, тобто після спливу трирічного строку.

Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості пред`явлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності.

При цьому, позивачем не надано доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення позовної давності суду й доказів існування поважних причин пропуску строку звернення до суду. Не здобуто судом також і доказів існування домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності, будь-які дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, зокрема списання коштів з рахунків боржника без волевиявлення останнього, або без його схвалення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі 6-2891цс16 від 08.11.2017 року.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.4-6,76-81,95,247,258-259,263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун