Дата документу 15.03.2021
Справа № 937/9324/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Честнєйшої Ю.О.,

за участю секретаря Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком. На теперішній час вона навчається на першому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти академічної групи _6.03.073.010.20.2 денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С.Кузнеця. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024. У зв`язку з тим, що вона навчається на денній формі навчання, можливості самостійно працювати в неї не має. До досягнення нею повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання. На сьогоднішній день через те, що нею прийнято рішення продовжувати навчання вона потребує матеріальної допомоги від батька.

У судове засідання позивач не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, згодне сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 на період її навчання у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Відповідно до довідки Національного економічного університету ім.. С.Кузнеця №786/20 від 24.11.2020, ОСОБА_1 є студенткою першого курсу (бакалаврського) рівня вищої освіти академічної групи _6.03.073.010.20.2 денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім..С.Кузнеця. Навчається за рахунок коштів фізичної особи. Закінчує навчання 30.06.2024. Зарахована до університету наказом №839/20-С від 07.09.2020 з 01.09.2020 (а.с.6).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не має можливості повною мірою забезпечувати себе всім необхідним для свого повноцінного навчання та розвитку.

Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Суд встановив, що відповідач, крім позивачки, має ще двох малолітніх дітей, на утримання яких також сплачує аліменти.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.02.2018 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 33% від усіх видів його прибутків щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 18.09.2017, до досягнення дітьми повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання, а також те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей та згоден сплачувати аліменти на утримання доньки на період навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, на період навчання, починаючи з дати пред`явлення позову до суду - 15.12.2020, і до закінчення навчання до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Вказаний розмір аліментів, на переконання суду, забезпечить справедливий баланс між потребами повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в отриманні матеріальної допомоги, матеріальним забезпечення неповнолітніх дітей та можливостями відповідача в наданні такої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 грудня 2020 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню й оскарженню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: