Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2207/20
Провадження № 2/376/223/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

26.04.2021 року ОСОБА_1 надала до канцелярії суду уточнену позовну заяву, в обгрунтування позовних вимог вказала, що вона ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі досягла пенсійного віку, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_4 видане 09.08.2000 року.

Також, вказує, що вона є особою, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1 видане 25.02.1993 року.

За життя виростила трьох дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , виховувала їх, забезпечувала належне життя, допомагала здобувати освіту.

Позивачка вказує, що вона почала часто хворіти, пенсії на ліки та проживання не вистачає. Проживає одна.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до сина ОСОБА_2 за допомогою, однак він відмовляється їй допомагати.

ОСОБА_1 вказує, що її син ОСОБА_2 , має добрий стан здоров`я та має змогу їй допомагати, тому на підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просить суд:

Щомісячно утримувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , кошти на її утримання у розмірі ј частки від усіх його доходів, починаючи з дня подання заяви до суду і до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не з`явилась, надала суду заяву якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутність (а.с.18).

На підставі вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час 75 років, що підтверджується копією паспорта Серія НОМЕР_3 (а.с.4), вона є особою, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення Серія НОМЕР_1 видане 25.02.1993 року. (а.с.5), отримує пенсію від держави.

Позивачка вказує, що вона почала часто хворіти, пенсії на ліки та прожиття не вистачає, відповідач має гарний стан здоров`я, проживає окремо від позивачки, не допомагає їй по господарству чи фінансово.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Згідно приписів ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів :

1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);

2) непрацездатність матері, батька;

3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов : непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Суд враховує, те що відповідач є особою працездатного віку, також надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, тому суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь непрацездатної матері.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 840,80 грн. (станом на дату подання позовної заяви 02.10.2020 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 172,202-205 СК України, ст. ст. 2,4,12, 76,81, 200,206, 211,247, 258,259,263 - 265, 351,352,354,430 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Щомісячно утримувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , кошти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки від усіх його доходів, починаючи з дня подання заяви до суду, а саме з 02.10.2020 року і до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

Рішення в частині місячного стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.u

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко