Справа № 758/2066/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Бурдун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сацика Василя Олександровича до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Тетяна Миколаївна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сацика В.О. звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі з нежитлового приміщення № 37 площею 88,8 кв.м., що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_2 не склав заповіту як особистого розпорядження на випадок своєї смерті, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи дружиною ОСОБА_2 , в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини звернулась з заявою про її прийняття до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшої Т.М. Інших спадкоємців, в тому числі які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає.

Незважаючи на це, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення № 37, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 23/02-31 від 27 січня 2021 року.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є те, що позивачкою не надано договір про виділ у натурі частки з нерухомого майно або відповідне рішення суду.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_2 належало на праві приватної власності нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи ту обставину, що за життя ОСОБА_2 його частка у спільному майні, а саме у спільній частковій власності на спірне нерухоме нежитлове приміщення, була припинена шляхом виділу в натурі його частки у розмірі 13/100, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 червня 2020 року про реєстрацію права власності. При цьому підставою для державної реєстрації прав власності на виділений в окрему одиницю об`єкт нерухомого майна були наступні документи: висновок щодо технічної можливості виділу в окрему одиницю об`єкта нерухомого майна, довідка про присвоєння поштової адреси, технічний паспорт на нежитлове приміщення. Таким чином, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набув право власності на спірне нежитлове приміщення.

Позивачка просила визнати за нею право власності на нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. До суду надіслав відзив, в якому зазначив, що вважає подання позову про визнання права власності на спадкове майно та зазначення відповідачем Київську міську раду помилковим. Просив розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства.

Третя особа приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Т.М. в судове засідання повторно не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 16.11.2013, про що зроблений відповідний актовий запис № 847.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.06.2020, виданого Виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 14. Згідно з копією дубліката договору купівлі-продажу 13/100 частин нежитлового приміщення від 04 листопада 2003 року, укладеного між ТОВ з іноземними інвестиціями «Торговий Дім «Альтран» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Прокудіною Л.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 1690-у, ОСОБА_2 купив 13/100 частин нежилих приміщень, що знаходяться вбудинку під номером АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 24.04.2012, виданим комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, ОСОБА_2 є власником 13/100 частки нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою, виданою ФОП ОСОБА_3 № 2020-150/в від 22.05.2020, ОСОБА_2 належить нежитлове приміщення № 37, якому присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення № 37.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.06.2020 нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 позивачка прийняла спадщину та 27 січня 2021 року звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшої Т.М. з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на нежитлове приміщення № 37, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Винесена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшою Т.М. постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 23/02-31 від 27.01.2021 підтверджує те, що після відкриття спадщини в шестимісячний термін позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на спадщину.

27 січня 2021 року приватний нотаріус Пєшая Т.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою такої відмови стала відсутність необхідних документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на вищезазначене нежитлове приміщення. А саме не надання ОСОБА_1 договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна або відповідного рішення суду.

Отже таким чином, позивачка вичерпала всі можливості, щодо позасудового вирішення ситуації, що склалась і вимушена звертатись за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно із ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (абз.6,9,10 п.3.1.) зазначено, що у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.14 п.3.3).

Таким чином, відповідачем у даній справі є Київська міська Рада, оскільки вона є органом місцевого самоврядування в місті Києві.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ст. ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а також, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сацика В.О. до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сацика Василя Олександровича до Київської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Тетяна Миколаївна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення № 37 загальною площею 88,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивачка - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- відповідач - Київська міська рада, місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ;

- третя особа - приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Пєшая Тетяна Миколаївна, місцезнаходження: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, буд. 153-а.

Суддя Д. В. Петров