Справа № 354/1652/21
Провадження № 2/354/564/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

31 грудня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді - Остап`юк М.В.

при секретарі судового засідання - Савчук М.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського відділу Державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Фріс П.Л., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, про визнання недійсним протоколу про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, про скасування акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.

Разом із позовом подала заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти відповідачу ОСОБА_2 а також будь-яким суб`єктам, на які покладено функції із проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: Ѕ житлового будинку, загальною площею 603, 2 м. кв., житловою площею 400, 6 м. кв. під літ. «А» та кафе-бару загальною площею 159,0 м. кв. під літ. «А1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :16:004:0002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, номер запису про право власності 42488724. Також позивачка просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 607/12426/18, який виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 07.05.2019 року.

Заява мотивована тим, що вказане вище майно реалізовано без її згоди на електронних торгах в межах відкритого у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження № 59406637 з виконання виконавчого листа № 607/12426/18, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 07.05.2019. Боржником у виконавчому провадженні є третя особа у справі ОСОБА_3 , а стягувачем - відповідач ОСОБА_2 .

Заявниця зазначає, що вказане вище майно є спільною сумісною власністю її та третьої особи ОСОБА_3 , оскільки набуте за час їхнього подружнього життя. Однак, документально відповідач все майно оформив на себе. Відтак, стверджує, що було реалізовано на електронних торгах її майно в межах виконавчого провадження, у якому вона не є боржником. Відповідач ОСОБА_2 набув право власності на Ѕ нерухомого майна, що продавалося на електронних торгах. Вважає, що відчуження вказаного майна відповідачем ОСОБА_2 , або вчинення суб`єктами державної реєстрації будь-яких інших реєстраційних дій щодо останнього призведе до незаконного відчуження частки майна, що належить їй, та зробить неможливим виконання рішення Суду, у разі задоволення її позовних вимог до відповідачів про визнання недійсними електронних торгів, про визнання недійсним протоколу про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, про скасування акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності.

Також позивачка припускає, що в межах даного виконавчого провадження може бути реалізоване і інше спільно набуте майно подружжя, і вона знову може зазнати протиправних дій щодо своєї власності, тому є необхідність зупинити стягнення на підставі виконавчого документа. У зв`язку з усім вищевикладеним, просить суд про задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, Суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. п. 2, 6 ч. 1 статті 150 ЦК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною першою ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абзацу 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно з п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Судом встановлено, що на даний час між сторонами виник спір щодо дійсності електронних торгів та документів, оформлених за результатами їх проведення, з реалізації арештованого майна, а саме Ѕ житлового будинку, загальною площею 603, 2 м. кв., житловою площею 400, 6 м. кв. під літ. «А» зі складовою частиною: кафе-бар, загальною площею 159,0 м. кв. під літ. «А1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, а також права власності на вказане майно.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого 04.12.2021, Ѕ вищевказаного об`єкта нерухомості належить на праві спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_2 з 14.06.2021.

Також, згідно з Інформацією, зазначеною у вказаних вище Державному реєстрі, речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, підставою для державної реєстрації є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 39, виданого 14.06.2021 приватним нотаріусом Яремчанського МНО Фріс П.Л.

Дійсність вказаних прилюдних торгів та їх юридичні наслідки є предметом даного спору, позивачка вважає їх такими, що проведені всупереч вимогам законодавства, порушують її право власності як одного з подружжя, а відповідно право власності набуде відповідачем ОСОБА_2 на майно, реалізоване за результатами їх проведення, - підлягає припиненню.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, практику Європейського Суду з прав людини, роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що захід забезпечення позову, який просить вжити позивачка, а саме заборонити відповідачу ОСОБА_2 та суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно вище вказаного майна: Ѕ житлового будинку, загальною площею 603, 2 м. кв., житловою площею 400, 6 м. кв. під літ. «А» зі складовою частиною: кафе-бар, загальною площею 159,0 м. кв. під літ. «А1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на даному етапі є обґрунтованими, співмірними із заявленими позивачем вимогами, узгоджуються з предметом позову. Тому така заява позивачки в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо запропонованого позивачкою іншого способу забезпечення, а саме зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 607/12426/18, який виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 07.05.2019 року, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки оскарження вказаного виконавчого листа не є предметом даного спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо Ѕ житлового будинку, загальною площею 603, 2 кв. м., житловою площею 400, 6 кв. м. під літ. «А» зі складовою частиною: кафе-бар, загальною площею 159 кв. м. під літ. «А1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним реєстраторам прав на нерухоме майно) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо Ѕ житлового будинку, загальною площею 603, 2 кв. м., житловою площею 400, 6 кв. м. під літ. «А» зі складовою частиною: кафе-бар, загальною площею 159 кв. м. під літ. «А1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Для виконання ухвали надати її копію позивачу.

Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Головуючий суддя: М. В. Остап`юк