ЄУН №337/1311/21
Провадження №2-з/337/2/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м.Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Сидорової Марини Володимирівни, розглянувши заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зернова Катерина Георгіївна, про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2021р. ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Зернової К.Г., звернулась до суду з вказаною заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яку обґрунтовує тим, що вона має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділ спільного майна подружжя, визнання спільною сумісною власністю майна, яке набуто під час шлюбу. Зазначає, що перебуває з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2003 року. За час перебування у шлюбі, спільними зусиллями та за спільні кошти подружжям було набуто рухоме майно:

Спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач Е, марки RENAULT, модель MAGNUM 440, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

Напівпричіп н/причіп бортовий-Е, марки FRUEHAUF, МОДЕЛЬ TF34C, шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

Спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр. фургон Е, марки SCHMITZ, МОДЕЛЬ SCS 24, ШАСІ НОМЕР_5 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

Вантажний сідловий тягач-Е, марки RENAULT, модель MAGNUM 440АЕ, шасі НОМЕР_7 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 .

Вказане рухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 , знаходиться в його одноособовому постійному користуванні та є предметом спору, зокрема подружжя не може дійти згоди щодо розподілу вказаного майна, ОСОБА_2 не визнає вказані транспортні засоби спільною сумісною власністю подружжя, заперечує проти виплати грошової компенсації вартості частки транспортних засобів.

Як стало відомо заявниці, її чоловік ОСОБА_2 без її згоди намагається продати вище вказану спільну сумісну власність.

У зв`язку з наявністю спору про поділ спільного сумісного майна подружжя, з метою недопущення відчуження вищевказаних спірних транспортних засобів на користь третіх осіб, вважає необхідним забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне рухоме майно, оскільки у випадку невжиття заходів забезпечення позову існує реальне невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні її позову.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на вказане рухоме майно із забороною його відчуження, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладання арешту.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, підстав для її повернення немає, у зв`язку з чим вона підлягає судовому розгляду без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

За змістом норм діючого законодавства забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням по цивільній справі, полягає в обмеженні права розпорядження ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб).

Враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, що містяться в постанові Пленуму від 22.12.2006р. №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (в даному випадку майбутнього позивача) від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (майбутнього відповідача), з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 та наданих нею доказів вбачається, що між нею та ОСОБА_2 , які перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2003 року, виник майновий спір з приводу визнання майна спільною сумісною власністю та поділу спільного сумісного майна подружжя.

Згідно з наданими заявницею ОСОБА_1 копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та Витягом з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, станом на 11.03.2021р. за ОСОБА_2 зареєстровані:

Спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач Е, марки RENAULT, модель MAGNUM 440, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

Напівпричіп н/причіп бортовий-Е, марки FRUEHAUF, МОДЕЛЬ TF34C, шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

Спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр. фургон Е, марки SCHMITZ, МОДЕЛЬ SCS 24, ШАСІ НОМЕР_5 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

Вантажний сідловий тягач-Е, марки RENAULT, модель MAGNUM 440АЕ, шасі НОМЕР_7 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 .

Вказане рухоме майно, на яке заявниця просить накласти арешт, є предметом позову, з яким ОСОБА_1 має намір звернутись до суду, зокрема про визнання майна спільною сумісною власністю та поділу спільного сумісного майна подружжя.

З`ясувавши усі обставини,суд вважає можливим та достатнім забезпечити позов шляхом накладання арешту на вказане рухоме майно, яким титульний володілець ОСОБА_2 має можливість вільно розпорядитися на користь третіх осіб, чим буде значно ускладнено або унеможливлено виконання судового рішення та ефективний захист порушених прав ОСОБА_1 у випадку задоволення її позову.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Враховуючи вказане, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача та ефективного захисту порушених прав у випадку задоволення позову про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, суд вважає необхідним застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на вищевказане рухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , що підтверджено наявними в матеріалах справи документами.

При цьому, суд вважає, що вказані заходи є співмірними та адекватними зі змістом та розміром майбутніх позовних вимог.

Обраний вид забезпечення позову знаходиться у прямому зв`язку із предметом спору, і невжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, призведе до порушення майнових прав позивача.

До того ж суд враховує, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та обмежують права щодо розпорядження спірним майном лише до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, а обраний судом спосіб забезпечення позову не перешкоджає володінню та користуванню рухомим майном його власником.

Не підлягають задоволенню вимоги заявниці щодо встановлення судом заборони відчуження вказаного рухомого майна, адже суд дійшов висновку про накладення арешту на вказане майно, що саме по собі встановлює неможливість його відчуження та розпорядження будь-ким, і такі вимоги заявниці фактично дублюють вимоги про накладення арешту та наслідки накладення такого арешту.

Вимоги щодо внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту, не є заходом забезпечення позову та не є повноваженням суду, оскільки такі дії вчиняються повноважними органами за наданням ухвали суду про накладення арешту на рухоме майно.

На підставі викладеного заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно:

- Спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач Е, марки RENAULT, модель MAGNUM 440, шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- Напівпричіп н/причіп бортовий-Е, марки FRUEHAUF, МОДЕЛЬ TF34C, шасі НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- Спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр. фургон Е, марки SCHMITZ, МОДЕЛЬ SCS 24, ШАСІ НОМЕР_5 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- Вантажний сідловий тягач-Е, марки RENAULT, модель MAGNUM 440АЕ, шасі НОМЕР_7 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 ,

що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ).

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

У відповідності до ч.7, 8 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Ухвала суду в частині застосування заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали негайно направити для виконання до Хортицького ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Заявником за виконавчим провадженням зазначити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

Боржником за виконавчим провадженням зазначити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя

Хортицького районного суду М.В. Сидорова

м. Запоріжжя