Справа № 583/3306/17
Провадження № 2/588/2/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Огієнка О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Лободи Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Борики О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. у цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про виселення з квартири,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебуває зазначена цивільна справа, яка була передана за розпорядженням голови Охтирського міськрайонного суду Сумської області для розгляду у зв`язку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 головуючим суддею у даній справі визначено суддю Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О.

Ухвалою суду від 20.08.2020 вказану справу суддя прийняв до свого провадження та призначив підготовче судове засідання.

У підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявив відвід судді із тих підстав, що суддя відмовив у задоволенні клопотань які додавалися у ході судового розгляду. Також ОСОБА_2 вказав на те, що суддя раніше приймав рішення, які на його думку є незаконними та одне з рішень було оскаржено до Верховного Суду. Вважає, що суд вводить його в оману стверджуючи, що позивач є власником квартири. Крім того, відповідач вважає, що суд діє на користь позивача, що проявляється у заслуховуванні заперечень представника позивача.

Представник позивача у підготовчому засіданні заперечила проти задоволення відводу у зв`язку із відсутністю підстав для відводу судді передбачених цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України).

Представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Борика О.О. підготовчому засіданні щодо заявленого відводу послався на розсуд суду.

Заслухавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді є зловживанням процесуальними правами зважаючи на таке.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

За правилами ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У даній справі заява про відвід судді Огієнка О.О. заявлена під час підготовчого засідання, тому питання про відвід вирішується судом, який розглядає справу.

Відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

При вирішенні справи «Білуха проти України»(заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини у пункті 52 свого рішення від 9 листопада 2006 року щодо об`єктивного критерію зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Заява ОСОБА_2 про відвід судді фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді,що не може бути підставою для відводу судді згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Також вказана заява про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави, яка б свідчила про упередженість чи безсторонність суддіТростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О.

Відтак, суд вважає подану ОСОБА_2 заяву такою, що є завідомо безпідставною та спрямована на перешкоджання розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України закріплено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Як зазначав суд вище, дана цивільна справа перебуває у провадженні Тростянецького районного суду Сумської області з 20.08.2020. За цей період судом неодноразово відкладалося судове засідання у зв`язку із заявленням стороною відповідача відводу судді та наданням додаткового часу для мотивування відводу.

Зокрема судове засідання 15.09.2020 було відкладено у зв`язку з недовірою ОСОБА_2 судді та заявленням клопотання про надання часу для мотивування заяви про відвід судді.

Ухвалою суду від 06.10.2020 було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заявленого відводу з тих підстав, що заявлений відвід фактично зводиться до незгоди з процесуальним рішенням судді при вирішенні питання про прийняття до свого провадження даної цивільної справи, а також незгоди з рішеннями суддів Тростянецького районного суду Сумської області ухвалених у інших справах, що не може бути підставою для відводу судді згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Також суд вказав, що заява про відвід судді не містить жодної обґрунтованої підстави яка б свідчила про упередженість чи безсторонність суддіТростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О.

Також було відкладено судове засідання 28.04.2021 у зв`язку з недовірою ОСОБА_2 судді та заявленням клопотання про надання часу для мотивування заяви про відвід судді.

Ухвалою суду від 20.05.2021 було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заявленого відводу з тих підстав, що заявлений відвід фактично зводиться до незгоди з процесуальним рішенням судді при вирішенні питання про участь як представника позивача головного спеціаліста юридичного відділу, юрисконсульта апарату міської ради та її виконавчого комітету Божко Лариси Володимирівни, що не може бути підставою для відводу судді згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Також суд зазначив, що доводи ОСОБА_2 щодо недовіри судді у зв`язку з не надсиланням примірника позовної заяви не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, а фактично є лише суб`єктивним припущенням про зацікавленість судді.

Ухвалою суду від 10.06.2021 було відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заявленого відводу з тих підстав, що заявлений відвід судді та секретареві судового засідання фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді при прийнятті справи до свого провадження та неприйняття суддею процесуальних рішень, які на думку відповідачки суддя мав прийняти,що не може бути підставою для відводу судді згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Також суд вказав, що заява про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави яка б свідчила про упередженість чи безсторонність суддіТростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. та секретаря судового засідання Лободи Т.С. під час розгляду даної цивільної справи.

Ухвалою суду від 26.08.2021 було відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заявленого відводу з тих підстав, що заявлений відвід фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді при вирішенні питання про відвід судді та неприйняття суддею процесуальних рішень, які на думку відповідачки суддя мав прийняти,що не може бути підставою для відводу судді згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Також суд вказав, що заява про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави яка б свідчила про упередженість чи безсторонність суддіТростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. Крім того, суд попередив ОСОБА_3 та її представника адвоката Борику О.О., про недопустимість зловживання процесуальними правами та відповідальність за такі дії і заходи процесуального примусу, передбачені ст.144-148 ЦПК України, які можуть бути застосовані в таких випадках.

Ухвалою суду від 01.10.2021 було відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заявленого відводу з тих підстав, що заявлений відвід фактично зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді та неприйняття суддею процесуальних рішень, які на думку відповідача суддя мав прийняти,що не може бути підставою для відводу судді згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України. Також суд зазначив, що заява про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави, яка б свідчила про упередженість чи безсторонність суддіТростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О. Крім того, суд попередив ОСОБА_2 про недопустимість зловживання процесуальними правами та відповідальність за такі дії й заходи процесуального примусу, передбачені ст.144-148 ЦПК України, які можуть бути застосовані в таких випадках.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 було відкладено судове засідання 01.10.2021 для надання часу з метою врегулювання спору мирним шляхом.

Також було відкладено судове засідання 30.11.2021 у зв`язку з недовірою ОСОБА_2 судді та заявленням клопотання про надання часу для мотивування заяви про відвід судді.

Ухвалою суду від 30.12.2021 було залишено без розглядузаяву ОСОБА_2 про відвід судді, оскільки суд визнав, що заявлений відвід, є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами. Також суд застосував до ОСОБА_2 , заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) грн 00 коп. та стягнув з нього вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду із заявами про відвід судді, які фактично зводилися до незгоди з процесуальними рішеннями суддіта у задоволенні яких останньому було відмовлено, а також попереджено про недопустимість зловживання процесуальними правамисуд вважає, що заявлений ОСОБА_2 відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О., є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду у справі Шульга проти України від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 20.01.2011).

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Таким чином, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_2 про відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О., залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із приписів цієї статті випливає, що вжиття заходів у разі виявлення зловживання процесуальними правами учасником процесу є не правом, а обов`язком суду (Постанови Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 438/350/17 та від 11 вересня 2020 року у справі № 530/1701/16-ц).

Згідно ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з очевидно недобросовісним використанням ОСОБА_2 наданих йому законом процесуальних прав, зважаючи на тривалість та відвертість вчинення ним таких дій незважаючи на застосування судом заходів процесуального примусу, з метою припинення та запобігання в подальшому зловживань останнім своїми процесуальними правами, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_2 захід процесуального примусу у вигляді штрафу в сумі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135 грн.

Керуючись ст. 36, 40, 44, 143-148, 260, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати, що заявлений ОСОБА_2 відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О., є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_2 відвід судді Тростянецького районного суду Сумської області Огієнка О.О., залишити без розгляду.

Застосувати до ОСОБА_2 , заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 00 коп. та стягнути з нього вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Стягувач - Державна судова адміністрація України, адреса: м. Київ, вул. Липська, 18/5, Код .

Боржник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Повна ухвала суду складена 04.01.2022.

Суддя О. О. Огієнко