Справа № 685/733/21
Провадження № 2/685/207/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника органу опіки та піклування Федорчук О.В. та

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Теофіпольська селищна рада, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо їх спільного доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після припинення фактичних шлюбних стосунків з січня 2017 року позивачка з донькою проживають окремо від відповідача, і увесь цей час він життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з нею та приймати участі у її вихованні, бачив доньку лише кілька разів, хоча жодних перешкод для побачень вона не створює, аліментів не платив, пояснюючи це відсутністю роботи та грошей, матеріальної допомоги не надавав.

В ході судового розгляду позивач свої вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, та додатково пояснила, що ОСОБА_2 не піклується здоров`ям дитини, не запитує у неї, як вона росте, не цікавиться її життям, хоча жодних перешкод для побачень між ним та донькою вона не створювала.

Зазначила, що вбачає загрозу для дитини від батька, бо він неодноразово погрожував її сім`ї та її чоловікові.

Представник сектору «Служба у справах дітей» Теофіпольської селищної ради як органу опіки та піклування, ОСОБА_4 вважає за можливе задовольнити позов, оскільки знайшов своє підтвердження факт ухилення ОСОБА_2 від виховання своєї доньки.

Також зазначила, що в травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Служби у справах дітей з заявою про встановлення графіку побачень з донькою, йому було надано роз`яснення щодо необхідності подання додаткових документів, але ця заява була залишена без розгляду після складення ним заяви про свою згоду на позбавлення батьківських прав та про усиновлення доньки чоловіком позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 позовних вимог не визнав та пояснив, що кілька останніх років перебував у місцях позбавлення волі, неодноразово намагався поговорити по телефону з донькою, однак сама позивачка не передавала слухавку доньці, пояснюючи це тим, що донька не бажає з ним спілкуватися.

Після звільнення з місць позбавлення волі робив спроби спілкування з донькою, однак позивачка створювала різні перепони. По телефону з донькою також не має можливості поговорити, оскільки його номер заблокований. Заяву про свою згоду на позбавлення батьківських прав подав за умови надання йому побачень з дитиною, але потім відкликав її, так як можливості побачень йому не було надано.

Зазначив, що дійсно мав значну суму заборгованості по аліментах, але після виходу з місць позбавлення волі працевлаштувався та погасив цю заборгованість.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків та дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інших, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позивач та відповідач являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб між ними розірвано 22 серпня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 05 грудня 2011 року Новоставецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області, рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2017 року про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 22 серпня 2018 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 16 січня 2018 року Виконавчим комітетом Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, відповідно до якого позивачка після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Після розірвання шлюбу донька проживає разом з позивачкою у будинку її батьків, їй забезпечені належні умови проживання, що підтверджується довідкою Теофіпольської селищної ради від 26 травня 2021 р. № 207, та не заперечується самим відповідачем.

Місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається, згідно ч. 1 ст. 160 СК України, за згодою батьків, сторони дійшли згоди про місце проживання їх доньки.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання одного з них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав і не звільняє від обов`язків відносно дитини.

Сторонами по справі визнається, що в березні 2021 року відповідач був звільнений з місць позбавлення волі, де перебував з 2017 року, тобто до звільнення він не мав можливості спілкування з дитиною з об`єктивних причин.

Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_2 робив спроби здійснення побачень та спілкувань з донькою, про що свідчить також факт його звернення до Служби у справах дітей з приводу встановлення графіку побачень з донькою.

Відповідач погасив заборгованість по аліментах, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Теофіпольського ВДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦЗ МРУМО (м. Хмельницький). Позивачка стверджувала в судовому засіданні, що фактично вся сума боргу ще не погашена і розрахунок не відповідає дійсності, однак сам факт навіть часткового погашення аліментів відповідачем після повернення з місць позбавлення волі свідчить про його бажання виконувати свої батьківські обов`язки.

Суд враховує, що позивачка під час судового розгляду стверджувала, що не заперечувала проти того, щоб відповідач приходив до неї додому для спілкування з дитиною, однак, вона створила нову сім`ю та проживає з іншим чоловіком, що створює об`єктивні труднощі для відвідування відповідачем доньки за місцем її проживання.

Суд також враховує відсутність обґрунтування у позивача та служби у справах дітей, в чому полягає захист інтересів дитини, якщо її батька буде позбавлено батьківських прав щодо неї. Посилання позивачки на те, що її доньку дражнять у школі через батька, який відбував покарання у місцях позбавлення волі, судом до уваги не приймається, оскільки це не може бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідно до ст. 164 СК України, крім того, нею не надано жодних доказів таких дій інших дітей.

Свідки ОСОБА_8 , рідна сестра позивачки, та ОСОБА_9 , чоловік позивачки, у своїх поясненнях зазначили, що ОСОБА_2 не спілкувався з донькою.

Висновок органу опіки та піклування Теофіпольської селищної ради від 22 вересня 2021 року № 1844/02-40 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 висновків суду, зроблених в результаті розгляду справи, не спростовує, оскільки ґрунтується на тому, що батько дитини проживає окремо від доньки, участі у вихованні не приймає, життям та здоров`ям доньки не цікавиться, матеріально не допомагає, має заборгованість зі сплати аліментів.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд не знайшов підстав для застосування щодо відповідача позбавлення батьківських прав, як крайньої міри впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків, оскільки він заперечує проти позбавлення його батьківських прав та бажає приймати участь у її вихованні.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 167 СК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволення позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 січня 2022 року.

Суддя Самойлович А.П.