Справа № 308/2059/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Шумило Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Просяник В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у справі № 2н-898/07, -

ВСТАНОВИВ:

Представник АКБ «Індустріалбанк» звернувся до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Експрес-Банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» у виконавчому провадженні №4680560 відкритому на підставі судового наказу виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №2н-898/07. Заяву обґрунтовує тим, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Львівської філії АБ «Експрес-Банк» 10496 (десять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 76 копійок суми заборгованості за договором. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 27.08.2007 року. 06.09.2007 року АБ «Експрес-Банк» судовий наказ стосовно боржника ОСОБА_3 направляв до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби для виконання. Боржник ОСОБА_3 перерахував кошти на ВДВС в рахунок погашення боргу за судовим наказом, але перерахувати такі на рахунок банку виконавець не має можливості, у зв`язку з реорганізацією вказаного банку. У зв`язку з реорганізацією Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк» шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк ««Індустріалбанк», який у відповідності до норм ст. ст. 104-107 ЦК України та ст.ст. 1,3 ЗУ «Про спрощену процедуру реорганізації та капіталізації банків є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, у прохальній частині заяви просить розгляд заяви здійснювати за відсутності представника заявника, що суд вважає за можливе.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, але у відповідності до ч.3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, цивільної справи №2н-898/07, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що за заявою представника АБ «Експрес-Банк» Чаби С.Ч. в особі Львівської філії АБ «Експрес-Банк» про видачу судового наказу щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суми заборгованості за договором Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 30 липня 2007 року видано судовий наказ. Наказано стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Львівської філії АБ «Експрес-Банк» 10496 (десять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 76 копійок суми заборгованості за договором.

Вказаний судовий наказ набрав законної сили 27.08.2007 року.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №4680560 від 06.09.2007 старшим державним виконавцем Німець У.С. постановлено відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу №2н-898 виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АБ «Експрес Банк» стягнення у розмірі 10496,76 грн. Боржником зазначено - ОСОБА_3 .

Із копії Статуту Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (нова редакція) 2019, який затверджено річними загальними зборами АКБ «Індустріалбанк» 24.04.2019 року та погоджено НБУ 24.06.2019 р. вбачається, що Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (далі Банк) створений та діє відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про акціонерні товариства», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», інших актів законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України. У відповідності до п. 1.3 Статуту Банк є правонаступником щодо всього майна, прав і обов`язків Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк», зареєстрованого Національним банком України 12 квітня 1994 року у зв`язку із реорганізацією АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до АКБ «Індустріалбанк», здійсненої на підставі дозволу Національного банку України на реорганізацію шляхом приєднання АБ «Експрес-Банк» до АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою (рішення від 18 серпня 2017 року №303).

Таким чином, правонаступником прав і обов`язків АБ «Експрес Банк» є Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк».

Крім того, з долученого до заяви листа головного державного виконавця Ужгородського МВ ДВС ПЗ МУ МЮ (м. Івано-Франківськ) скерованого на адресу ПАТ КБ «Експрес-Банк» 29.01.2021 р. вбачається, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС ПЗ МУ МЮ (м. Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження №4680560 з примусового виконання судового наказу №2н-898. У зв`язку із стягненням заборгованості із боржника на депозитний рахунок Ужгородського МВ ДВС ПЗ МУ МЮ (м.Івано-Франківськ) просять повідомити банківські реквізити для перерахування коштів стягнутих з боржника ОСОБА_3 в погашення заборгованості.

Згідно п. 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, частинами 1, 2 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

У відповідності до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із змісту ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пункту 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та підтверджено постановою Верховного суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Враховуючи наведене, суд звертає увагу на те, що судовий наказ у справі №2н-898/07 про задоволення вимог кредитора не виконане боржником і не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежить цивільних прав учасників спірних правовідносин, відтак дійшов висновку що заява АКБ «Індустріалбанк» підставна та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 258, 260, 442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у справі № 2н-898/07, - задовольнити.

Замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Експрес-Банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Ген. Алмазова, 18/7, рах. НОМЕР_1 , МФО 313849, ) у виконавчому провадженні №4680560 з виконання судового наказу виданого 30 липня 2007 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №2н-898/07.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило