Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред`явила у суді позов до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 є користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Ордеру на житлове приміщення № А33344 від 15.02.1966 року.

У вищевказаній квартирі зареєстровано також колишню дружину сина позивача - ОСОБА_2 , шлюб з яким наразі розірвано.

Враховуючи те, що відповідач з 2015 року не проживає у вищевказаній квартирі, позивач просить суд визнати її такою, що втратилп право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась. До суду представники позивача звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 18.02.20 постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до Ордеру № А33344 від 15.02.1966 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , було надано у користування квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до Довідки Форма 3 від 30.03.2011 року в квартирі, зокрема, була зареєстрована ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Довідки Форма 3 від 17.04.2015 року вбачається, що в квартирі продовжувала бути зареєстрована відповідач, однак зі зміною прізвища на ОСОБА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірвали шлюб, про що 26.03.2013 року складено відповідний актовий запис.

Відповідно до Акта ЖЕД №710 «Нивки» від 09.04.2015 року за адресою: . АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не проживає.

Аналогічна інформація про не проживання відповідача за спірною адресою підтверджена актами від 01.06.2019 року, 15.04.2019 року, 30.10.2019 року.

Правовідносини, що виникли регулюються положеннями Цивільного кодексу України та Житлового кодексу Української РСР.

Згідно положення ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частина 2 вказаної норми передбачає, що якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи має бути зареєстроване у встановленому законодавством порядку.

На підтвердження факту не проживання відповідача у вищевказаній квартирі позивачем було надано акти про не проживання відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачем не було спростовано обставини, викладені у позові та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та їхнє задоволення.

Керуючись ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя О. В. Васильченко