Справа № 351/20/21
Номер провадження №2/351/250/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Після смерті ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яка перейшла до ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 , який проживав по АДРЕСА_1 . Останній за життя посвідчив на користь позивачки заповіт. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина та залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд.

На даний час частки у майні бувшого колгоспного двору становлять: ОСОБА_1 , 3/5 частки, ОСОБА_8 , 1/5 частки, ОСОБА_9 , 1/5 частки.

Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у позивачки відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, позов просила задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій зазначила, що на частку в майні колгоспного двору не претендує, не заперечує щодо передачі її частки на користь позивачки.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій зазначила, що на частку в майні колгоспного двору не претендує, не заперечує щодо передачі її частки на користь позивачки.

Представник відповідача Снятинської міської ради в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_4 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_5 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту від 16.03.2007 р. посвідченого секретарем Потічківської сільської ради Безбородько В.І. заповів все своє майно на користь ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємець не надала правовстановлюючий документ на вище згаданий житловий будинок, який би підтверджував право власності на нього у спадкодавця.

З довідки від 21.12.2020 р. №1713/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживав с.Потічок, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №211/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №422 від 21.06.2020 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с.Потічок, Снятинського району, Івано-Франківської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутні відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, щодо житлового будинку, що в АДРЕСА_1 .

З довідки від 23.12.2020 р. №908, виданої виконкомом Потічківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що за господарством, яке знаходиться в АДРЕСА_1 числиться 0,12 га землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

З довідки від 23.12.2020 р. № 909, виданої Потічківською сільською радою Івано-Франківської області, вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , крім померлого були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , 1970 р.н., дочка ОСОБА_3 , 1973 р.н., онука ОСОБА_10 , 1995 р.н., онука ОСОБА_11 , 2004 р.н., правнук ОСОБА_12 , 2015 р.н.

З свідоцтва про народження НОМЕР_3 , виданого на ОСОБА_13 , слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З свідоцтва про народження НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_14 , слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_5 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 08.11.1997 р., зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_16 » присвоєно прізвище « ОСОБА_17 ».

Згідно свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_6 , ОСОБА_18 та ОСОБА_13 29.10.1994 р., зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_16 » присвоєно прізвище « ОСОБА_19 ».

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачки.

Вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивачка, яка має намір прийняти спадщину, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по

АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський