Справа №949/1260/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дубровицької міської ради та просить визначити йому додатковий строк, терміном три місяці з моменту набрання законної сили рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . Нещодавно позивач звернувся до Лісівської сільської ради де дізнався, що 29 листопада 1996 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким належний їй будинок з надвірними будівлями в с.Озерськ Дубровицького району Рівненської області, заповіла на його ім`я. Для юридичного оформлення права на спадкове майно, позивач звернувся до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області Чубая О.С. із заявою про прийняття спадщини. Однак, через пропуск шестимічного строку для прийняття спадщини йому було відмовлено. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що йому на момент смерті ОСОБА_2 не було відомо про наявність заповіту. Крім того, позивач був необізнаний стосовно строку та порядку прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, як за законом, так і за заповітом немає.

До початку судового засідання від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, а позов просить задоволити.

Від представника відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 жовтня 2020 року судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно заповіту, посвідченого 29 листопада 1996 року, секретарем виконкому Лісівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області, ОСОБА_2 належний їй на праві особистої власності будинок в с.Озерськ Дубровицького району Рівненської області, загальною площею 46 м кв., надвірні будівлі та майно, заповіла ОСОБА_1 , 1974 року народження (а.с.7).

Згідно довідки №309 від 01 червня 2020 року, виданої виконкомом Лісівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області ОСОБА_2 з 01 січня 1947 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

З копії Витягу зі Спадкового реєстру за №61125160 від 30 липня 2020 року, встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась (а.с.8).

Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто до 01 січня 2004 року, то до цих відносин застосовується законодавство, яке діяло на час їх виникнення.

Згідно абзаців 2, 3 п. 1 постанови Пленуму Верхнього суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За норами ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР в редакції 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений статтею 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване.

Отже, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Предметом цього спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки останній після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , будучи її спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки про існування вищевказаного заповіту, не знав.

Для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся до приватного нотаріуса, однак йому було повідомлено, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року, в справі № 565/1145/17, висловлено позицію, якою розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, зокрема зазначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом досліджено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем за заповітом та встановлено, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 він не подав своєчасно у шестимісячний строк в зв`язку з тим, що про існування заповіту йому раніше відомо не було.

Таким чином перешкодою для своєчасного подання позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом була необізнаність позивача про наявність заповіту, тому суд визнає вказану обставину поважною, при цьому продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом не буде суперечити закону та не порушить будь-чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, тому за вищенаведених обставин, слід дійти висновку, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог в частині визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Керуючись ст.ст. 525, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, терміном три місяці з моменту набрання законної сили рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ID-картка № НОМЕР_3 від 07 липня 2020 року, орган, що видав 5617.

Відповідач: Дубровицька міська рада, вул.Воробинська, 4, м.Дубровиця Рівненської області, .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.