Справа № 177/1495/20
Провадження № 2/177/206/21
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

11 березня 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування житловим будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.11.2020 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив суд усунути йому перешкоди в користуванні власністю житловим будинком з належними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання його дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та співмешканця його доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він є власником житлового будинку за вищевказаною адресою.

У вказаному будинку, окрім позивача, зареєстровані відповідачі, які в будинку не проживають та в добровільному порядку не бажають знятися з обліку за місцем реєстрації, чим вчиняють позивачу перешкоди у користуванні його майном.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до початку розгляду справи представник позивача ОСОБА_4 надав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.56).

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили (а.с. 43,44,54,55).

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідачів, неподання відповідачами відзиву у встановлений судом строк, суд постановив в силу ст. 280 ЦПК України, ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житловий будинок від 09.10.1989 (а.с.9).

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 №1377-VIII с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області перейменоване на с. Софіївка.

Згідно з довідками виконкому Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 06.10.2020 № 397 та № 398 (а.с.12,13), за адресою: АДРЕСА_1 , окрім позивача, зареєстровані дружина позивача ОСОБА_2 , яка не проживає за вказаною адресою з 26.11.2013 (а.с.12,47) та ОСОБА_3 , який не є членом сімї позивача та не проживає за вказаною адресою з 19.04.2010 (а.с.13). Вказані відомості відображені і в актах комісії у складі депутатів Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 05.09.2020 (а.с.10,11).

У своїй позовній заяві позивач вказує на те, що відповідачі за місцем своєї реєстрації не з`являються та добровільно не бажають її відмінити. Будь-яких домовленостей з відповідачами, щодо збереження за ними житлової площі на час не проживання в будинку позивача не існує. Позивач вимушений самостійно сплачувати комунальні платежі за них, що негативно впливає на його матеріальний стан, та не дозволяє розпоряджатися нерухомим майном на власний розсуд, значно обмежуються його законні права користування та розпорядження власністю.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, дії відповідачів по відношенню до позивача, що проявляються в перешкоджанні йому користуватися, шляхом нездійснення відміни своєї реєстрації, належним йому на праві приватної власності майном, у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , є неправомірними та такими що порушують його законні права та інтереси, передбачені ст. 41 Конституції України.

Стаття 64 Житлового кодексу Української РСР (ЖК УРСР) визначає, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до актового запису про шлюб ; 06 від 02.07.2009 (а.с.47), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 02.07.2009 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Таким чином, будинок, який набутий у власність позивачем згідно зі свідоцтва про право власності від 09.10.1989 (а.с.9), не є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач ОСОБА_2 , у розумінні ст. 64 ЖК УРСР, є членом сім`ї позивача, у зв`язку з чим, застосуванню підлягають вимоги ст. 405 ЦК України. Відповідач ОСОБА_3 є співмешканцем доньки позивача, що учасниками процесу не спростовано та в розумінні ст. 64 ЖК УРСР, останній не є членом сім`ї позивача.

Реалізація встановлених конституційних гарантій відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Як визначено ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім цього, відповідно до ст. ст. 150, 155 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності житловий будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, та не можуть бути позбавлені права користування житловим будинком.

Оскільки відповідачі своїми діями порушують законні права та інтереси позивача, то згідно з ст. 391 ЦПК України, позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що відповідачі не проживають без поважних причин понад встановлені законом терміни в будинку за вищевказаною адресою, який належить на праві приватної власності позивачу, не сплачують комунальні та інші платежі, будь-якої домовленості між сторонами про збереження житла за відповідачами на час його відсутності не встановлено, тому з метою захисту прав позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, вважає за необхідне усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за вказаною адресою.

Окрім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 840,80 гривень (по 420,40 грн з кожного) (а.с.3).

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 82, 89, 141, 258-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування житловим будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користування житловим будинком АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір, по 420 (чотириста двадцять гривень) 40 копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: