Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4943/20 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 96 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Галацевич О.М.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Пеклін Л.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Невмержицької О.А.

у цивільній справі № 279/4943/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплозабезпечення про визнання протиправними, виставлених рахунків за послуги централізованого опалення за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати протиправними виставлені рахунки за послуги централізованого опалення за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року та зобов`язати відповідача провести перерахунок загальної вартості наданих послуг з врахуванням факту ненадання позивачу послуги з центрального опалення житлових приміщень продовж жовтня 2019 року; зобов`язати відповідача провести перерахунок вартості наданих послуг з централізованого опалення житлових приміщень позивача за підсумками жовтня-листопада 2019 року з врахуванням приписів ПКМ України №560 від 26.06.2019 року «Деякі питання захисту прав споживачів житлово-комунальних послуг»; зобов`язати відповідача провести перерахунок вартості наданих послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року із врахуванням розподілу спожитої у багатоквартирному будинку теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень такого будинку між всіма співвласниками або конкретними власниками таких приміщень; зобов`язати відповідача провести перерахунок вартості наданих послуг з централізованого опалення житлових приміщень позивача за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року з врахуванням факту часткового опалення житлових приміщень за рахунок розігрітих стояків опалення домогосподарствами, які обладнанні автономними (індивідуальними) системами опалення; стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. спричиненої моральної шкоди та зобов`язати відповідача надати йому інформацію про суми нараховані до оплати за теплову енергію домогосподарствам м.Коростень за окремі календарні місяці опалювального періоду 2019-2020 років згідно з додатком 5 до листа звернення від 09.06.2020 року. В обґрунтування поданого позову зазначав, що 12.07.2005 року між ним та відповідачем був укладений договір індивідуального характеру «Про надання населенню послуг по теплопостачанню». За вказаним договором відповідач зобов`язався надавати послуги теплопостачання на опалення квартири АДРЕСА_1 , а він зобов`язався оплачувати своєчасно за отримані послуги. Проте, в порушення умов укладеного договору в період з дати початку опалювального періоду 2019-2020 років та по 31.10.2019 року включно централізоване опалення в його квартирі було відсутнє повністю. Він звернувся до відповідача, склав акт-претензію, проте його звернення були проігноровані. Лише 05.11.2019 року прибули представники відповідача за місцем його проживання, які склали акт, відповідно до якого опалення в квартирі на той час вже надавалось, хоча факт надання послуги з централізованого опалення у листопаді 2019 року він не заперечує. Внаслідок таких дій відповідача він був змушений впродовж жовтня 2019 року проживати в неопалювальному приміщенні, у зв`язку з чим зазнав моральних та фізичних страждань. Позивач вважає, що його права як споживача житлово-комунальних послуг із централізованого опалення порушені відповідачем, оскільки в жовтні та листопаді 2019 року вартість послуг була розрахована з вартості 1 Гкал. на рівні 1 654,46 грн. без врахування приписів ПКМ №560 від 26.06.2019 року «Деякі питання захисту прав споживачів житлово-комунальних послуг» на рівні 1 400,00 грн. за одну Гкал. Крім того, як позивач з`ясував, відповідач не здійснює розподіл спожитої у багатоквартирному будинку теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень такого будинку між усіма співвласниками, що призвело до завищення вартості послуг з централізованого опалення. А також відповідачем не враховано домогосподарства, які обладнані індивідуальним опаленням, але фактично знаходяться на одному стояку, та частково обігрівають свої помешкання за рахунок розігрітих труб опалювального стояка (в силу конструктивних особливостей системи централізованого опалення вказаного будинку). При цьому відповідач не здійснює перерозподіл витрат теплоносія та вартості наданих послуг. Також вважає протиправним й ненадання відповідачем на його звернення відкритої інформації, гарантованої ст.34 Конституції України.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема вказує, що в термін до 11 червня 2019 року та до 11 червня 2020 року від відповідача не надходило пропозицій про внесення в договір «Про надання населенню послуг по теплопостачанню» будь яких змін або доповнень. Впродовж жовтня 2019 року відповідачем не було забезпечено наявність теплої енергії, що засвідчується копією Акту претензії від 01 листопада 2019 року «Про порушення умов договору або неналежне надання або ненадання послуг». Також вважає, що при виставленні рахунків за послуги централізованого опалення за підсумками жовтня листопада 2019 року відповідач був зобов`язаний в безумовному порядку врахувати імперативні приписи зазначеної постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 26 червня 2019 року «Деякі питання захисту прав споживачів житлово-комунальних послуг», що діяла та була обов`язковою до виконання в період з 04 липня 2019 року по 21 листопада 2019 року. Також вказує, що ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції фактично відступив від висновків Верховного Суду, які викладені в Постановах від 26 лютого 2019 року у справі 159/6776/18, від 05 червня 2019 року у справі №703/3515/15-ц, від 26 листопада 2019 року у справі № 552/5237/17, не зазначивши правових підстав їх відступлення. Крім того, не знайшло свого відображення в рішенні суду першої інстанції клопотання про визнання доказу недоступним, неналежним від 11 грудня 2020 року Вх.№ 23484/20-Вх.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає в АДРЕСА_2 , є споживачем послуг позивача, оскільки проживає в будинку, приєднаному до мережі теплопостачання.

Позивач звертався до відповідача із заявою про проведення перерахунку сум за централізоване опалення за жовтень 2019 року, посилаючись на аналогічні викладеним в позові обставини, підготував акт-претензію, однак перерахунок проведено не було. В подальшому в червні 2020 року позивач звертався до відповідача із заявою про надання відкритої інформації про показники лічильника теплової енергії, розподіл спожитої теплової енергії між співвласниками будинку в якому мешкає, про нарахування плати за послуги централізованого опалення по о/р №4451, про стан та динаміку розрахунків за послуги централізованого опалення по вказаному рахунку та про нараховані суми до оплати за теплову енергію домогосподарствам м.Коростень за окремі календарні місяці опалювального періоду 2019-2020 років згідно додатку 5, посилаючись на аналогічні викладеним в позові обставини.

Відповідач у задоволенні клопотання позивача відмовив, посилаючись на те, що згідно меж розмежування подає теплоносій до фундаменту житлового будинку. Відкрити ж засувку і пустити теплоносій в будинок має балансоутримувач, як і забезпечити балансування внутрішньо-будинкової мережі. Якщо один стояк в під`їзді чи квартирі теплий, інший холодний це проблема внутрішньобудинкова, і треба звернутися до балансоутримувача з питанням, чи проведено всі належні роботи в підвальному приміщенні або сусідів з верхнього поверху, щоб розповітрити стояк.

Уповноваженими особами від КПТ та КВЖРЕП №1 21.10.2019 року було складено акт за зверненням позивача, який фіксує обставини, що існували на момент його складання, підписаний належним чином і вважати його фіктивним не було підстав.

Представник КВЖРЕП №1, уповноважений засвідчувати підписом акт перевірки температурного режиму, згідно рішення №186 від 17.05.2017 року «Про передачу житлового фонду на баланс комунальному виробничому житловому ремонтно-експлуатаційному підприємству №1» з балансів КВЖРЕП № 2,3,4 в зв`язку з реорганізацією комунальних виробничих житлових ремонтно-експлуатаційних підприємств міста Коростеня, будинок АДРЕСА_3 передано з 01.08.2017 року на баланс КВЖРЕП №1. З 01.11.2019 року відповідно Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» за рішенням співвласників функції з управління багатоквартирним будинком передалися управителю КВЖРЕП №1, про що заключено договір. З 01.02.2020 року в будинку АДРЕСА_3 створено ОСББ. Зроблено роздруківку архівних даних з приладу обліку теплової енергії за вказаною адресою, яка засвідчує наступне: згідно температурного графіку надання послуг розпочато 10.10.2019 року, призупинено 15.10.2019 року та відновлено 28.10.2019 року. Тобто, будинок отримував тепло в жовтні 2019 року на протязі 9 діб.

15.11.2019 року скасовано КМУ постанову №560 від 26.06.2019 року про встановлення граничних тарифів на послугу постачання теплової енергії (1400.00 грн.), яка регулювала тарифи на послугу теплової енергії згідно постанови КМУ №830 від 21.08.2019 року «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». На оскаржуваний період діяли тарифи на централізоване опалення згідно постанови КМУ №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідач не розподіляє по житлових будинках міста обсяги спожитої у будівлі теплової енергії на опалення МЗК та допоміжних приміщень. Такий розподіл згідно розділу III наказу №315 від 22.11.2018 року «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» буде розпочато після укладення однієї з обраної моделі договорів споживачем.

Згідно вимог ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Вартість послуги, яка надається відповідачем, визначається відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води//затв. Постановою КМУ від 01.06.2011 року №869. Складовою такої послуги з централізованого опалення є вартість газу, який використовується для виробництва теплової енергії.

Згідно роздруківки даних з приладу обліку теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 , слідує, що згідно температурного графіку надання послуг розпочато 10.10.2019 року, призупинено 15.10.2019 року та відновлено 28.10.2019 року.

Тобто, будинок в якому проживає позивач, отримував тепло у жовтні 2019 року на протязі 9 діб.

Зазначені судом обставини позивачем спростовано не було, відповідний розрахунок отриманих послуг, згідно пред`явлених позовних вимог, не проведено.

Розмір плати за теплопостачання відповідачем було проведено відповідно до ст.7,14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.13,20 Закону України «Про теплопостачання», відповідно до Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.ст.28,30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчим комітетом Коростенської міської ради 07.11.2018 року рішення №494, затверджені тарифи з послуг з централізованого опалення.

Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність обов`язку відповідача провести перерахунок вартості отриманої позивачем послуги, та діяв в межах наданих йому повноважень. Тому підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними рахунків відповідача за послуги централізованого опалення, виставлених позивачу з жовтня 2019 по квітень 2020 року, і проведення перерахунку загальної вартості наданих послуг із врахуванням приписів ПКМ України №560 від 26.06.2019 року, не було.

Як встановлено судом, за оспорюваний позивачем період, Коростенське підприємство теплозабезпечення не розподіляло по житлових будинках міста обсяги спожитої у будівлі теплової енергії на опалення МЗК та допоміжних приміщень. Такий розподіл згідно розділу III наказу №315 від 22.11.2018 року «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» фактично розпочато після укладення однієї з обраної моделі договорів споживачем. Зазначених договорів або інших доказів позивачем суду надано не було, тому підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання КПТ провести перерахунок вартості наданих послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року із врахуванням розподілу спожитої у багатоквартирному будинку теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень такого будинку між всіма співвласниками або конкретними власниками таких приміщень, не було.

Посилання позивача на домогосподарства, які обладнанні в будинку якому він проживає, індивідуальними (автономними) системами опалення, але фактично знаходяться в одному стояку з домогосподарствами, що користуються виключно послугами централізованого опалення, які надає відповідач, що частково обігрівають свої помешкання за рахунок розігрітих труб опалювального стояка, при цьому відповідач не здійснює перерозподіл витрат теплоносія та вартості наданих послуг, не підтвердженні жодним належним доказом, в тому числі висновком експерта. Тому заявлена вимога в цій частині є необґрунтованою та задоволенню також не підлягала.

Щодо задоволення клопотання позивача в частині визнання акта від 21.10.2019 року недопустимим/неналежним доказом, то в цій частині судом зроблено мотивований висновок, який позивачем не спростований.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, є похідною від попередніх вимог, а тому також задоволенню не підлягала.

Водночас, згідно наданих відповідачем документів слідує, що на звернення ОСОБА_1 від 09.06.2020 року останньому надана наявна у відповідача інформація в Додатках №1-4, та повідомлено, що згідно п.36 Постанови КМУ №1198 від 03.10.2007 року та Закону України «Про комерційний облік та водопостачання» споживачеві надається інформація про обсяги та якість постачання теплової енергії, тарифи (ціни), порядок оплати, методики і нормативи розрахунку, режим споживання на умовах, визначених договором. Тому інформація в Додатку №5 не надається.

У зв`язку з наведеним, підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання КПТ надати інформацію про суми нараховані до оплати за теплову енергію домогосподарствам м.Коростень за окремі календарні місяці опалювального періоду 2019-2020 років згідно з Додатком 5 до листа звернення від 09.06.2020 року, не було.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів.

Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 грудня 2020 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: