Єдиний унікальний номер: 378/1300/19
Провадження № 2/378/2/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

представника позивача: ОСОБА_5,

представника відповідача

ТОВ «УКРТАУЕР»: Чернявської В.П.,

представника відповідача:

ПАТ «ВФ УКРАЇНА»: Коцар О.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „ВФ УКРАЇНА" та Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРТАУЕР" про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернулася ОСОБА_1 з посиланням на те, що 2 грудня 2017 року вона, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Теуту Є.П. за номером 932, набула у власність земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0007, площею 0,06 га, яка розташована на території Сніжківської сільської ради, право власності на яку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2 грудня 2017 року за номером 38485245. У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 12.09.2019, дану земельну ділянку зареєстровано 15.10.2014 відділом Держземагентства у Ставищенському районі. У період з 2 грудня 2017 року по теперішній час управління даною земельною ділянкою здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_2 на підставі договору управління майном від 2 грудня 2017 року. Під час огляду земельної ділянки у січні 2019 року останньою було виявлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться рухоме майно, а саме обладнання мобільного радіотелефонного та радіорелейного зв`язку, антенно-фідерні пристрої радіотелефонного, радіорелейного зв`язку та мобільного зв`язку, яке ідентифікувалося із ПрАТ «ВФ Україна» та металева вежа радіотелефонного та радіорелейного зв`язку. У січні ОСОБА_2 (управитель) звернулася до ПрАТ „ВФ УКРАЇНА" щодо належності йому виявленого майна та із пропозицією укласти договір сервітуту із метою правомірного використання земельної ділянки, на що 24 січня 2019 року ПрАТ «ВФ Україна» повідомило, що обладнання ПрАТ «ВФ Україна» розташоване на об`єкті відповідно до Рамкового Договору оренди виділених місць UT-VF-2018 від 01 травня 2018 року, укладеного між ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «УКРТАУЕР», відповідно до якого ТОВ «УКРТАУЕР» набуло прав на телекомунікаційне майно (баштову споруду), яка розташована в с. Сніжки відповідно до договору купівлі-продажу № АТМ15USU1049 від 16 березня 2016 року, укладеного між ТОВ «Лайфселл» та ТОВ «УКРТАУЕР». Баштова споруда розміщена на земельній ділянці відповідно до договору оренди землі б/н від 29 жовтня 2008 року, укладеного між ТОВ «Астеліт» (нова назва ТОВ «Лайфселл») та Ставищенською РДА, який зареєстрований у Ставищенському відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за номером № 3. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13 вересня 2019 року № ПІ-716/0-735/0/63-19 вищевказаний договір оренди землі б/н від 29 жовтня 2008 року, укладений між ТОВ «Астеліт» та Ставищенською РДА, та зареєстрований у Ставищенському відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за номером № 3, був укладений на 5 років стосовно земельної ділянки, що має кадастровий номер :03:002:0044, тобто не поширює свою дію на земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0007. За таких умов рухоме телекомунікаційне майно вежі та металевого контейнеру з обладнанням мобільного радіотелефонного та радіорелейного зв`язку та розміщених антенно-фідерних пристроїв РРЗ та мобільного зв`язку, що належить ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «УКРТАУЕР» знаходиться на спірній земельній ділянці без належних правових підстав та перешкоджає праву позивача користуватися своїм майном - земельною ділянкою та здійснювати інші права власника.

Протиправними діями відповідачів позивачу заподіяно збитки у вигляді доходів, які вона могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода), у вигляді щомісячної плати за обмежене користування Сервітутом, позивач мав змогу отримати 10000 гривень на місяць. Обладнання ПрАТ «ВФ Україна» розташоване на об`єкті відповідно до вказаного Рамкового Договору оренди виділених місць від 01 травня 2018 року, укладеного між ПрАТ «ВФ Україна» та ТОВ «УКРТАУЕР», тобто строк використання земельної ділянки без належних правових підстав становить з 1 травня 2018 року по 3 грудня 2020 року, що становить 30 повних календарних місяців. Таким чином, упущена вигода від розміщення відповідачами рухомого майна на земельній ділянці позивача складає 160000 гривень. Таким чином, внаслідок використання відповідачами земельної ділянки позивача без належних правових підстав (без договору) ними позивачу заподіяно збитків у вигляді упущеної вигоди - недоотриманих доходів у розмірі 300000 грн.

З урахування уточнених вимог позивач просить суд зобов`язати ПАТ „ВФ УКРАЇНА" усунути перешкоди у здійсненні права на земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0007, площею 0,06 га, розташовану на території Сніжківської сільської ради шляхом демонтажу належного йому рухомого телекомунікаційного майна металевого контейнеру з обладнанням мобільного радіотелефонного та радіорелейного зв`язку та розміщених антенно-фідерних пристроїв РРЗ та мобільного зв`язку; зобов`язати ТОВ „УКРТАУЕР" усунути перешкоди у здійсненні права на земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0007, площею 0,06 га, розташовану на території Сніжківської сільської ради, шляхом демонтажу належного йому рухомого телекомунікаційного майна - вежі; стягнути з відповідачів солідарно збитки, заподіяні позивачу внаслідок незаконного використання вищевказаної земельної ділянки, у розмірі упущеної вигоди за час незаконного користування у розмірі 300000 грн. та судові витрати (т. 3 а. с.132-133).

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві позивачем. Представник позивача подав до суду відповіді на відзиви (т. 1 а.с. 116-121, 159-161), зазначивши, що ПАТ «ВФ Україна» у відзиві на позовну заяву зазначила, що товариство не використовує жодної земельної ділянки, яка належить позивачу, а орендує антено-місце на баштовій споруді, що належать ТОВ «УКРТАУЕР», однак дані доводи, не спростовують твердження позовної заяви про перебування на земельній ділянці, що належить позивачу, належного товариств телекомунікаційного обладнання та вежі. Як випливає із витягу з додатку №1 до договору купівлі-продажу від 16.03.2019, укладеного між ТОВ «Лайфселл» та ТОВ «УКРТАУЕР, його предметом, серед іншого було майно - вежа. Як випливає із копії рамкового договору оренди виділених місць № UT-VF-2018 від 01 травня 2018 року з додатками, що наявний у матеріалах справи, його предметом є «надання на визначених у цьому Договорі Орендодавцем Орендарю в строкове платне користування (виділені місця) ««вежах (баштових спорудах), які належать орендодавцю, перелік яких наведено в Додатку №1 до цього Договору з метою розміщення (встановлення) телекомунікаційного та іншого обладнання, а також здійснення експлуатації та обслуговування такого обладнання за місцем його розташування. Далі у цьому Договорі «антеномісця» та інші виділені місця розташування обладнання іменуються як «Виділені місця» або «Об`єкт оренди». Виділене місце - частина вежі Орендодавця, місце у контейнері, тощо, придані для розміщення телекомунікаційного обладнання, площею, що визначена у специфікації залежно від категорії обладнання Компанії, яке підлягає розміщенню». Вказане положення договору, на який посилається Відповідач, підтверджує можливість розміщення належного йому обладнання не лише на вежі, належній Відповідачу, але й у інший спосіб, що є неможливим без використання земельної ділянки, на якій знаходиться вежа. Згідно пп.5.1.4 та пп.6.1.4. вказаного договору (т.1 а.с. 100 зворот та а.с. 101) Орендар (Відповідач-1) має право доступу до орендованого майна, а Орендодавець (Відповідач-2) зобов`язаний такий доступ забезпечити. Із вказаного випливає, що не маючи прав на земельну ділянку :04:002:0007, ТОВ «УКРТАУЕР» утримує на цій земельній ділянці належне йому майно без достатніх правових підстав, яке не має належних правових підстав надавати похідне право користування ПАТ «ВФ Україна» на використання такої земельної ділянки. Щодо доводів про необґрунтованість розрахунку шкоди заподіяної умисними протиправними діями Позивачу - збитків у вигляді доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин (упущена вигода) зазначає, що на підтвердження реальності сплати ТОВ «Лайфселл» за користування чужими земельними ділянками (земельний сервітут) у Ставищенському районі із метою розміщення телекомунікаційного обладнання надає виписку по рахунку управителя майна ФОП ОСОБА_2 із зазначенням дат, сум та призначення платежів, які сплачувалися ТОВ «Лайфселл» за користування чужими земельними ділянками (земельний сервітут) здійснювалися раз на три місяці в розмірі 30 000 грн., тобто 10 000 грн. на місяць. Разом з тим, Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву зазначає про спростування твердження позивача, «що вежа із телекомунікаційним обладнанням знаходиться на земельній ділянці без належних правових підстав, а також спростовується твердження про самовільне зайняття земельної ділянки», обґрунтовуючи таке заперечення наявністю Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2008, укладеного між Ставищенською РДА та ТОВ «Лайфселл», колишнім власником майна - вежі. Однак ні такі доводи, ні додані до відзиву докази не спростовують твердження позовної заяви про перебування на земельній ділянці із кадастровим номером :04:002:0007, що належить Позивачу, належного Відповідачу майна. Позивачем не заперечується наявність Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2008, укладеного між Ставищенською РДА та ТОВ «Лайфселл», однак у відповідності до листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 13.09.2019 року предметом цього договору є земельна ділянка із кадастровим номером :03:002:0044, а не :04:002:0007, при цьому строк дії такого договору становить 5 років. Таким чином положення договору оренди земельної ділянки щодо збереження чинності цього договору у разі переходу права власності на земельну ділянку, що є предметом договору оренди, на які посилається Відповідач-2 у відзиві не створює правових підстав для знаходження майна Відповідачів на належній Позивачу земельній ділянці. Відповідачем-2 до відзиву додано копію плану встановлення меж земельної ділянки, що хоч і не містить вказівки на земельну ділянку за відсутності будь-якого кадастрового номера, однак враховуючи вказаний у Договорі оренди землі розмір (0,01 га) та місцезнаходження (Сніжківська сільська рада у договорі - с. Сніжкки у плані встановлення меж), дозволяє зробити висновок, що такий план надано Відповідачем-2 на підтвердження місцезнаходження земельної ділянки, що є предметом договору оренди, тобто земельна ділянка із кадастровим номером :03:002:0044. Це підтверджує, що земельна ділянка, яка була предметом договору оренди від 28.10.2008, укладеного між Ставищенською РДА та ТОВ «Лайфселл» не є тотожною земельній ділянці :04:002:0007. Орендарем за вказаним договором оренди 28.10.2008 є ТОВ «Лайфселл», а власником майна, що знаходиться на земельній ділянці Позивача без належних правових підстав - є ТОВ «УКРТАУЕР» та ПАТ «ВФ УКРАЇНА». Водночас законодавство України, що діяло на момент переходу права власності на майно - вежу, не передбачало можливості зміни сторони зобов`язання - орендодавця у діючому договорі оренди землі державної та комунальної власності. Окрім цього, у зв`язку із фактом продажу майна - вежі від ТОВ «Лайфселл» Відповідачу-2 за договором купівлі-продажу від 16 березня 2016 року, вежа - є рухомим майном. За таких умов при переході права власності на майно - вежу не підлягають застосуванню норми ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України щодо переходу права користування земельною ділянкою при переході права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду. Додану до відзиву копію Декларації про початок виконання будівельних робіт, не є належним доказом по даній справі, оскільки за відсутності проектної документації із зазначенням координат місцезнаходження об`єкта будівництва, не може свідчити про наявність правових підстав знаходження майна Відповідача-2 на земельній ділянці Позивача. Щодо доводів Відповідача-2 про необґрунтованість розрахунку шкоди заподіяної умисними протиправними діями Позивачів Відповідачу, - збитків у вигляді доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В судовому засіданні представник ТОВ „УКРТАУЕР" позовні вимоги не визнала, направила до суду відзив на позов (т. 1 а.с. 55-59), в якому зазначила, що 16 березня 2016 року ТОВ «УКРТАУЕР» на підставі договору купівлі-продажу № ATM15USU1049, укладеного між ТОВ «Лайфселл» та ТОВ «УКРТАУЕР», придбав споруду електрозв`язку - вежу разом з лініями електропередач до неї, яка розміщена в с. Сніжки Ставищенського району. 29.10.2008 попереднім власником вежі, ТОВ «Лайфселл», та Ставищенською РДА Київської області на підставі розпорядження Ставищенської РДА №113 від 24.03.2005 року було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який був зареєстрований у Ставищенському районному відділі №23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 жовтня 2008 року за №23. Умовами вищевказаного Договору, а саме пунктом 3.3. зазначено, що у разі, якщо Орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку Договору, то за відсутності письмових заперечень Орендодавця, які здійснюються у формі надісланого Орендарю листа-повідомлення протягом одного місяця після закінчення строку Договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені цим Договором. Відповідно до п. 11.5 Договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008 року - перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи , не є підставою для розірвання Договору. Після укладення договору купівлі-продажу №ATM15USU1049 від 16.03.2016 року ТОВ «Лайфселл» продовжував здійснювати оплату по договору оренди земельної ділянки на якій розміщена вежа придбана ТОВ «УТ» до моменту переоформлення документів - права оренди на ТОВ «УТ». Таким чином ТОВ «Лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») належним чином виконував умови договору та своєчасно вносив орендну плату починаючи з дати підписання акту приймання - передачі земельної ділянки по 2019 рік включно. Вищевикладеним спростовується твердження позивача, що вежа з телекомунікаційним обладнанням знаходиться на земельній ділянці без належних правових підстав, а також спростовується твердження позивача щодо самовільного зайняття земельної ділянки. Позивачем, жодним законним способом, не обґрунтовано свої вимоги щодо стягнення з ТОВ «УТ» компенсації збитків у розмірі упущеної вигоди за час користування земельною ділянкою, взагалі не зрозуміло, як Позивач визначав розмір своєї «упущеної вигоди» і чому саме брав за еталон ціну договору встановлення сервітуту, який укладено з грубими порушеннями чинного законодавства. Позивач незаконним шляхом отримувала кошти, оскільки договір про встановлення сервітуту укладений між «управителем майна» та ТОВ «Лайфселл» не був зареєстрований належним чином, як це передбачено чинним законодавством. Договір управління майном від 02.12.2017 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в простій письмовій формі, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства. З врахуванням приписів частини 2 ст. 1031 ЦК України - договір управління нерухомим майном підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Договір управління майном доданий позивачем до позову не був посвідчений нотаріально, а також не був зареєстрований, тобто укладений з грубим порушенням законодавства України. ТОВ «УКРТАУЕР» придбало споруду електрозв`язку - вежу для організації електрозв`язку шляхом розміщення на ній телекомунікаційного обладнання операторів мобільного зв`язку, а саме подальшої передачі антеномісць на вежі у користування операторам мобільного зв`язку на підставі відповідних договорів з метою розміщення телекомунікаційного обладнання таких операторів, що разом створює телекомунікаційну мережу та використовується для організації електрозв`язку. Крім того, розміщення споруди електрозв`язку - вежі здійснювалось на земельній ділянці, в межах координат, необхідних для безперебійного використання мобільного зв`язку на певній території. Тому розміщена споруда електрозв`язку - вежа призначена для конкретної місцевості з урахуванням конкретних координат земельної ділянки, на якій вона збудована та віддаленості від населених пунктів, зв`язок в яких забезпечується відповідним оператором телекомунікацій. обладнання якого може бути розміщене на вежі. Оскільки споруда електрозв`язку - вежа розміщується залежно від вітрового навантаження, яке залежить від району будівництва, аеродинамічного коефіцієнта та висоти споруди, демонтаж такого об`єкта призведе до втрати мобільного зв'язку та створить незручності для мешканців навколишніх населених пунктів, а також унеможливить виконання меморандуму, щодо забезпечення покриття 4G на 90% території України, який опублікований Міністерством цифрової трансформації України 29 жовтня 2019 року. На підставі викладеного вище, враховуючи відсутність правових підстав щодо демонтажу споруди електрозв`язку - вежі, позовні вимоги Позивача є не обґрунтованими, безпідставними й такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник ПАТ „ВФ УКРАЇНА" позовні вимоги не визнала. ПАТ „ВФ УКРАЇНА" направила до суду відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 93-96), в якому зазначила, що обладнання ПАТ «ВФ Україна» розташоване за адресою: Київська обл., Ставищенський р-н, с. Сніжки, відповідно до Рамкового Договору оренди виділених місць UT-VF-2018 від 01 травня 2018 року, укладеного між ПАТ «ВФ Україна» та ТОВ «УКРТАУЕР». Згідно з інформацією наданою ТОВ «УКРТАУЕР», підприємство набуло прав на телекомунікаційне майно (баштову споруду), що знаходиться за даною адресою відповідно до договору купівлі-продажу №ATM15USU1049 від 16.03.2016, укладеного між ТОВ «Лайфселл» та ТОВ «УКРТАУЕР». Баштова споруда розміщена на земельній ділянці відповідно до Договору оренди землі №б/н від 29.10.2008 року укладеного між ТОВ «Астеліт» (нова назва ТОВ «Лайфселл») та Ставищенською РДА, що зареєстрований у Ставищенському відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за номером №3. ТОВ «УКРТАУЕР» використовує дану земельну ділянку, площею 0,01 га за її цільовим призначенням відповідно до Договірних відносин з ТОВ «Лайфсел». Враховуючи той факт, що обладнання ПАТ «ВФ Україна» встановлене в межах виділеної земельної ділянки площею 0,01 га, ПАТ «ВФ Україна» не вбачає потреби укладання договорів з третіми особами, які можуть бути власниками суміжних земельних ділянок. Фактично, ПрАТ «ВФ Україна» не орендує жодної земельної ділянки, а розміщує своє обладнання на баштовій споруді, що належить ТОВ «УКРТАУЕР» на підставі Договору оренди виділених місць, який виконує в повному обсязі. Таким чином, саме формулювання позовних вимого викладених у даній заяві викладених як: «припинення незаконного використання земельної ділянки» не може бути застосовано до ПАТ «ВФ Україна», оскільки останнє не використовує жодної земельної ділянки, а орендує антено-місце на баштовій споруді, що належить ТОВ «УКРТАУЕР». Крім того, позивач жодним законним способом не обґрунтував свої вимоги щодо стягнення з ПАТ «ВФ Україна» компенсації збитків у розмірі упущеної вигоди за час користування земельної ділянки (крім того, що дана вимога, вочевидь, не може бути застосована до ПАТ «ВФ Україна», взагалі не зрозуміло, як Позивач визначав розмір своєї «упущеної вигоди» і чому саме брав за еталон ціну якогось договору), оскільки ПрАТ «ВФ Україна», як вже було зазначено, її взагалі не використовувало.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника та представників відповідачів, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0007, площею 0,06 га, яка розташована на території Сніжківської сільської ради, що підтверджується копіями договору купівлі-продажу земельної ділянки від 2 грудня 2017 року (т. 1 а.с. 10-11), Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ( т. 1 а.с. 12), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 вересня 2019 року (т. 1 а.с. 13-15).

Відповідно до копії договору управління майном від 2 грудня 2017 року (т. 1 а. с. 16-17) у період з 2 грудня 2017 року по 31 липня 2021 року управління даною земельною ділянкою здійснювала фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .. Цей договір в установленому законом порядку не був визнаний недійсним.

1 серпня 2016 року між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Лайфселл» укладено договір про встановлення сервітуту № КІ9009 (т. 1 а.с. 28-31,128-129,163зв.-164), відповідно до якого володілець надає сервітуарію право обмеженого строкового платного користування - земельну ділянку, площею 0,01 га, що знаходиться в с. Іванівка (за адміністративними межами) для розміщення телекомунікаційного обладнання сервітуарія за що отримує орендну плату. Проте, суд не бере до уваги даний договір та виписки з рахунку, оскільки дані документи не містять будь-яких відомостей щодо предмету доказування у цій справі, спірної земельної ділянки, яка знаходиться у с. Сніжки Ставищенського району Київської області.

Відповідно до копій розпорядження Ставищенської РДА від 24 березня 2005 року № 113 «Про передачу в довгострокову оренду земельної ділянки з правом викупу ТОВ «Астеліт» для розміщення ретранслятора мобільного зв`язку на території Сніжківської сільської ради (т. 1 а.с. 85-86), листа Ставищенської РДА від 18.02.2003 за № 66/06-28 «Про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Астеліт» для будівництва ретранслятора мобільного зв`язку на території Сніжківської сільської ради» (т. 1 а.с. 84) Ставищенська РДА надала згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею 0,01 га в оренду ТОВ «Астеліт» для будівництва ретранслятора мобільного зв`язку на території Сніжківської сільської ради; затвердила проект із землеустрою щодо складання документів, що засвідчують право оренди на земельну ділянку ТОВ «Астеліт» під розміщення ретранслятора мобільного зв`язку на території Сніжківської сільської ради та передала зазначену земельну ділянку загальною площею, 0,01 га в довгострокову оренду терміном на 5 років ТОВ «Астеліт» під розміщення ретранслятора мобільного зв`язку на території Сніжківської сільської ради.

У відповідності до копій Договору оренди земельної ділянки від 29 жовтня 2008 року, зареєстрованого у Ставищенському районному відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 жовтня 2008 року за № 23 (т. 1 а. с. 60-63), акту приймання - передачі земельної ділянки в оренду за договором оренди від 29 жовтня 2008 року (т. 1 а.с. 60-66), державної реєстраційної справи (т. 2 а. с. 153-171), проекту із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ТОВ «Астеліт» для розміщення ретранслятора мобільного зв`язку в межах Сніжківської сільської ради (т. 2 а.с. 172-214), повідомлення від 20.12.2019 та акту звірення розрахунків станом на 30.11.2019 (т. 2 а.с. 76-82) Ставищенська РДА надала в оренду ТОВ «Астеліт» земельну ділянку, кадастровий номер :03:002:0044, площею 0,01 га, для розміщення та обслуговування ретранслятора мобільного зв`язку, строком на 5 років, починаючи із дати його державної реєстрації, після закінчення якого у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк (п. 3.2). Відповідно до п. 11.5 даного Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, не є підставою для розірвання договору.

1 лютого 2016 року ТОВ «Астеліт» змінило назву на ТОВ «Лайфселл» (т. 2 а.с. 40-43).

Відповідно до копії листа Ставищенської РДА від 26 травня 2017 року (т. 3 а.с. 4) Ставищенська РДА вищевказаний договір оренди вважає поновленим і пропонує ТОВ «Лайфселл» у місячний термін звернутися до РДА для підписання додаткових угод до договорів оренди.

Відповідно до копій декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації (т.1 а.с. 71-73, 74-79) в с. Сніжки на земельній ділянці, відповідно до договору оренди від 29 жовтня 2008 року побудована металева башта Н=50 м.

Відповідно до копії витягів з договору купівлі-продажу №АТМ 15USU1049 укладеного 16 березня 2016 року та додатку до нього (т. 1 а. с. 67,68-69), 16 березня 2016 року ТОВ «Лайфселл» продало, а ТОВ «Укртауер» придбало (купило) вишку з ЛЕП - КІ9010, розташовану в с. Сніжки Ставищенського району споруду електрозв`язку - вежу разом з лініями електропередач до неї, яка розміщена за адресою: Київська область, Ставищенський район, с. Сніжки.

Згідно п. 1.1. даного договору Продавець продає, а покупець купляє і сплачує відповідну загальну ціну продажу майна, визначену цим договором, рухоме телекомунікаційне майно разом з лініями електропередач до нього, відповідно до Додатку №1 до договору який є його невід`ємною частиною. Згідно вказаного додатку - до вказаного майна, яке придбало ТОВ «Укртауер», відноситься вищевказана вишка з ЛЕП (лініями електропередач)- КІ9010.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 , оскільки вищевказана вишка відноситься до рухомого телекомунікаційного майна, державна реєстрація права власності на неї не здійснювалась.

Відповідно до копії витягу з договору купівлі-продажу № ATM15USU1049 від 16 березня 2016 року та витягу з додатку до нього (т. 1 а.с. 67, 68) доданого представником відповідача ТОВ «УКРТАУЕР» до відзиву, ТОВ «Лайфселл» продало, а ТОВ «УКРТАУЕР» придбало (купило) вищевказану вишку з ЛЕП - КІ9010, розташовану в с. Сніжки, споруду електрозв`язку - вежу разом з лініями електропередач до неї.

1 травня 2018 року між ТОВ «УКРТАУЕР» та ПАТ «ВФ Україна» укладено договір оренди виділених місць № UT-VF-2018 (т. 1 а.с. 97-109), відповідно до якого ТОВ «УКРТАУЕР» надало ПАТ «ВФ Україна» в строкове платне користування антеномісця на вежах (баштових спорудах), які належать орендодавцю відповідно до переліку наведеного в додатку до вказаного договору, в тому числі в с. Сніжки (№ п/р 80 додатку № 1).

Відповідно до копії інформації Ставищенської РДА від 11 квітня 2019 року (т. 1 а. с. 80) адміністрація не передавала будь-яким фізичним особам у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0007, площею 0,6000 га для індивідуального садівництва на території Сніжківської сільської ради за межами населеного пункту.

За даними Публічної земельної карти (т. 1 а.с. 125, 127) земельна ділянка кадастровий номер :04:002:0007 площею 0,06 га, цільове призначення для ведення індивідуального садівництва, знаходиться у приватній власності.

Землекористувачем земельної ділянки, наданої для ведення індивідуального садівництва, що знаходиться в с. Сніжки (за межами населеного пункту), площею 0,0600 га є ОСОБА_4 , що підтверджується копією кадастрового плану земельної ділянки (т. 1 а.с. 124).

20 листопада 2019 року ПП «Кадастр» за дорученням ОСОБА_1 здійснено встановлення (відновлення) меж земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0007, межові знаки передані на зберігання позивачу, що підтверджується копіями Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 20 листопада 2019 року, абрису земельної ділянки, кадастрового плану, схеми розміщення, її координати (т. 2 а.с. 3-7).

Ухвалою Ставищенського районного суду від 20 грудня 2019 року по даній справі за клопотанням представника відповідача ТОВ «УКРТАУЕР» призначено земельно-технічну експертизу (т. 2 а.с. 91-92).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-1201-1-1160.20 за результатами проведеної комплексної судової земельно-технічної експертизи від 9 вересня 2020 року (т. 3 а.с. 45-95) судом встановлено наступне: земельна ділянка та розташовані на ній споруди, в тому числі досліджувані металева вежа з відповідним обладнанням на ній та біля неї на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області, які перебувають у фактичному користуванні відповідачів у справі, на місцевості обгороджена металевим парканом, влаштованим на бетонному цоколі. Власне досліджувана вежа висотою 50 м є ґратчастою металоконструкцією, яка влаштована на монолітних фундаментах, до яких вона кріпиться за допомогою спеціальних елементів (кронштейнів, болтів, гайок тощо). Навколо вежі та земельної ділянки біля неї облаштовано лісосмугу із дерев та кущів різних видів; під`їзд до зазначеної земельної ділянки здійснюється ґрунтовою (польовою) дорогою, яка має виїзд до автодороги Е-95 із західного боку; з північного боку наявна водойма - р. Гнилий Тікич. Фактична площа земельної ділянки, на якій розташована досліджувана вежа та яка перебуває у фактичному користуванні відповідачів у справі, складає 0,0099 га. Фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка розташована в адміністративних межах Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області та яка є об`єктом оренди договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008 року, що був укладений між ТОВ «Лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») та Ставищенською РДА Київської області на підставі розпорядження Ставищенської РДА № 113 від 24.03.2005 року строком на 5 років, який був зареєстрований у Ставищенському районному відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», запис у державному реєстрі земель від 29 жовтня 2008 року за №23, представлено графічно у Додатку 2 до даного висновку, що є невід`ємною його частиною. Визначити фактичний порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер :03:002:0044, що розташована в адміністративних межах Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області, можливості не надалося у зв`язку із відсутністю у наданих на дослідження матеріалах правовстановлювальної документації та документації із землеустрою щодо вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0044. В результаті такого порушення меж, земельна ділянка, якою фактично користуються відповідачі та на якій розташована досліджувана металева вежа: на площі 0,0069 га знаходиться в межах земельної ділянки, яка є об`єктом оренди договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008 р., укладеним між ТОВ «Лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») та Ставищенською РДА Київської області; а на площі 0,0030 га [0,0002 га + 0,0028 га] знаходиться за межами земельної ділянки, яка є об`єктом оренди договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008 р., що був укладений між ТОВ «лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») та Ставищенською РДА Київської області. При цьому слід відзначити, що сама вежа перебуває повністю в межах земельної ділянки, яка є об`єктом оренди договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008 р.. що був укладений між ТОВ «лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») та Ставищенською РДА Київської області на підставі розпорядження Ставищенської РДА № 113 від 24.03.2005 року строком на 5 років, який був зареєстрований у Ставищенському районному відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», запис у державному реєстрі земель від 29 жовтня 2008 року за №23. Як було зазначено у відповіді з третього питання, перевірити відповідність фактичного землекористування земельною ділянкою ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0007 даним державного земельного кадастру не вбачається за можливе. Разом з там, в результаті зіставлення в одній системі координат меж земельної ділянки площею 0,01 га, яка є об`єктом оренди договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008 р., укладеного між ТОВ «Лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») та Ставищенською РДА Київської області, та земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :04:002:0007) на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області відповідно до правовстановлювальних документів на них та документації із землеустрою щодо них (зокрема, за наявними в них координатами поворотних точок), було виявлено їх накладання (перетин), а саме: земельна ділянка площею 0,0100 га, яка була передана в оренду ТОВ «Астеліт» (тепер - ТОВ «лайфселл») за договором оренди земельної ділянки від 29.10.2008 р., знаходиться повністю (на 100%) в межах земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0007. Окрім вищевикладеного, слід також відзначити, що у зв`язку із накладанням (перетином) спірних земельних ділянок, металева вежа, яка фактично перебуває повністю в межах земельної ділянки, яка є об`єктом оренди договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008 р., перебуває також одночасно і в межах земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0007 згідно з документацією із землеустрою. Площа земельної ділянки в натурі (на місцевості), на якій розташована досліджувана вежа, яка перебуває у фактичному користуванні відповідачів та на якій виникло накладення (перетин) із земельною ділянкою ОСОБА_1 - 0,0099 га. Межі та розміри земельної ділянки в натурі (на місцевості), на якій розташована досліджувана вежа, яка перебуває у фактичному користуванні відповідачів та на якій виникло накладення (перетин) із земельною ділянкою ОСОБА_1 , є наступними: межа 1-2 розміром 7,74 м; межа 2-3 розміром 12,53 м; межа 3-4 розміром 7,94 м; межа 4-1 розміром 12,66 м. Телекомунікаційне майно - вежа перебуває повністю в межах земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0007 згідно з документацією із землеустрою.

Визначити чи розташоване телекомунікаційне майно - вежа на земельній ділянці, кадастровий номер :03:002:0044 можливості не надалося у зв`язку із відсутністю у наданих на дослідження матеріалах правовстановлювальної документації та документації із землеустрою щодо вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0044.

Телекомунікаційне майно - вежа перебуває повністю в межах земельної ділянки, яка є об`єктом оренди договору оренди земельної ділянки від 29.10.2008 р., що був укладений між ТОВ «Лайфселл» (колишня назва ТОВ «Астеліт») та Ставищенською РДА Київської області на підставі розпорядження Ставищенської РДА № 113 від 24.03.2005 року строком на 5 років, який був зареєстрований у Ставищенському районному відділі № 23 Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», запис у державному реєстрі земель від 29 жовтня 2008 року за № 23.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до ч.2 ст. 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Негаторним є позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння (ст. 391 ЦК України). Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Для подання такого позову достатньо, щоб такі дії хоча б і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Ставищенського районного суду від 8 червня 2021 року, встановлено, що на підставі договору оренди від 29 жовтня 2008 року ТОВ «Лайфселл" (до перейменування «Астеліт") набуло право оренди земельної ділянки загальною площею 0,0100 га, розташованої на території Сніжківської сільської ради, кадастровий номер якій не присвоєний, за межами населеного пункту зі строком дії 5 років (п. 3.1) з умовами використання земельної ділянки - для розміщення та обслуговування ретранслятора мобільного зв`язку (п. 5.1) та з зазначенням у ньому (в п. 3.3) умови, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку Договору, то, за відсутності письмових заперечень Орендодавця (які здійснюються у формі надісланого Орендарю листа - повідомлення) протягом одного місяця після закінчення строку Договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені цим Договором. Цей договір в установленому законом порядку не визнано недійсним або таким, термін дії якого закінчився. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Укртауер», ОСОБА_3 , саме ТОВ «Лайфселл" і сплачувало постійно орендну плату Ставищенській РДА, як до продажу вказаної вежі ТОВ «Укртауер» так і після цього, а останнє після купівлі вежі компенсувало вказану орендну плату товариству «Лайфселл". Придбана ТОВ «Укртауер» вежа по даний час розміщена на спірній земельній ділянці, функціонує.

Отже, земельна ділянка, що є предметом спору, на момент купівлі позивачем і на даний час перебуває у користуванні на правах оренди ТОВ «Лайфселл" (до перейменування «Астеліт") і саме до вказаного товариства має право звернутися позивач, реалізуючи своє право власності земельної ділянки.

Однак, ОСОБА_1 з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та засад змагальності сторін, відповідно до яких позивач зобов`язана була довести обставини, на які посилалася на підтвердження позову, не довела, що саме з 1 травня 2018 року, враховуючи, що спірну земельну ділянку вона придбала ще 2 грудня 2017 року, відповідачі порушують її права як власника земельної ділянки, що унеможливлює користування нею, як і не довела, що їй внаслідок незаконного використання вищевказаної земельної ділянки відповідачами заподіяна шкода, у розмірі упущеної вигоди.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном - слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позивачем порушення її права знаходженням майна, яке на праві власності належить відповідачам, на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні на підставі договору оренди у ТОВ «Лайфселл" (до перейменування «Астеліт").

Крім того, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідачів солідарно збитки, заподіяні позивачу внаслідок незаконного використання вищевказаної земельної ділянки, у розмірі упущеної вигоди за час незаконного користування у розмірі 300000 грн., яка є похідною від вимоги про усунення перешкод у користуванні майном, а тому така вимога також не підлягає задоволенню.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати, понесені позивачем, на неї.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства „ВФ УКРАЇНА" та Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРТАУЕР" про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування збитків - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення або складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 4 січня 2022 року.

Суддя Т. Н. Скороход