Справа № 219/7771/20
Провадження № 2/219/339/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_3 до Бахмутської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2020 року адвокат Гуревич Родіон Геннадійович, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до Бахмутської міської ради, у якому просить: визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на гараж № НОМЕР_1 площею 34,80 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається згідно технічного паспорту від 21 липня 2020 року з гаражу А1 та підвалу а2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно виписки з рішення № 347/2 виконкому Артемівської міської ради народних депутатів від 20 вересня 1989 року задоволено заяву ОСОБА_4 та вирішено дозволити їй переоформити авто гараж АДРЕСА_2 за громадянкою ОСОБА_4 . Згідно даних Технічного паспорту на гараж (машино-місце) № 232а, він складається безпосередньо з приміщення гаражу А1 та підвалу а2. 31 липня 2018 року мати позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31 липня 2018 року, актовий запис № 1281. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з вказаного гаражу, який належав матері. С метою оформлення спадкових прав після смерті матері позивач звернулася до приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Бойко Я.С., проте, їй було відмовлено через те, що мати за життя не оформила у Першій державній нотаріальній конторі право власності на зазначений вище гараж, у зв`язку з чим позивачу було рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою нотаріуса від 07 серпня 2020 року. Окрім позивача інших спадкоємців не має. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду за захистом свого права на спадкування.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 серпня 2020 року вказана цивільна справа розподілена судді Любчику О.В.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Любчика О.В. від 21 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 15 вересня 2020 року.

15 вересня 2020 року ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 29 вересня 2020 року за клопотанням представника позивача.

29 вересня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача, згідно яких зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Земельна ділянка не надавалась та не відводилась для будівництва гаражу. Доказів про наявність відведення земельної ділянки для будівництва спірного гаражу не надано. Перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті спірному гаражі не здійснювалась. Дані відносно реєстрації документів, які надають право для виконання будівельних робіт та документів, які свідчать про готовність до експлуатації об`єкту будівництва за вищевказаною адресою відсутні. Крім того, постановою Верховного суду від 13 березня 2019 року у справі № 521/3849/16-ц визначено, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так ї їхні спадкоємці. Тож, у зв`язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив та не набув у встановленому порядку права власності на спірний гараж, то вказаний гараж не увійшов до складу спадщини в якості окремого об`єкту нерухомого майна, а тому підстави для визнання права власності на гараж за спадкоємцем відсутні. На підставі викладеного, Бахмутська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 69-70).

Підготовче засідання, призначене на 09 годину 00 хвилин 29 вересня 2020 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та було відкладене на 11 годину 00 хвилин 23 жовтня 2020 року.

Через відпустку судді підготовче засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 23 жовтня 2020 року, відкладено на 11 годину 00 хвилин 16 листопада 2020 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 листопада 2020 року вказана цивільна справа розподілена судді Конопленко О.С., у зв`язку із відрядженням судді Любчика О.В. до Новогродівського міського суду Донецької області з 19 листопада 2020 року до 29 вересня 2021 року.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. прийнято цивільну справу до свого провадження, постановлено про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10 годину 30 хвилин 16 грудня 2020 року.

16 грудня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 годину 00 хвилин 21 січня 2021 року.

Під час судового засідання 21 січня 2021 року сторони надали пояснення з приводу позовних вимог, судом досліджені матеріали справи та відкладено розгляд справи до 16 лютого 2021 року для отримання інформації з КП «Бахмутське бюро технічної інфентаризації».

16 лютого 2021 року ухвалою суду, постановленою на місці, відкладено судове засідання на 10 годину 30 хвилин 02 березня 2021 року у зв`язку з ненадходженням витребуваної інформації.

Позивач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення засідання повідомлялась належним чином у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом вручення судової повістки її представнику безпосередньо у суді, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві, зауваживши, що земельна ділянка, на якій розташований спірний гараж, не надавалась у користування або володіння матері позивача, оскільки гараж не є окремо розташованим об`єктом. Вважає, що наданий матері позивача дозвіл на переоформлення гаражу передбачає можливість оформлення права власності на нього. Проте, ураховуючи, що за життя спадкодавець не встигла оформити правовстановлюючі документи, права позивача на спадкування за законом на майно матері підлягають захисту у судовому порядку.

Представник відповідача Бахмутської міської ради Манекіна А.Е. заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях. Крім того, звернула увагу, що з викопіювання, наданого представником позивача суду, вбачається, що дозвіл ОСОБА_5 надавався на встановлення металевого гаражу, хоча згідно звіту про оцінку майна спірний гараж побудований з цегли.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані суду письмові докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.11).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № , сформованого 11 серпня 2020 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що після реєстрації шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дружині присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 31 липня 2018 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, складено відповідний актовий запис № 1281 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.13).

Відповідно до виписки з рішення виконкому Артемівської міськради народних депутатів № 347/2 від 20 вересня 1989 року, ОСОБА_4 , дозволено переоформити автогараж АДРЕСА_2 , з громадянина ОСОБА_10 (а.с.14).

21 липня 2020 року за заявою ОСОБА_3 и, ПП «Фірма «Інженер» виготовлено технічний паспорт на гараж (машино-місце) № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого гараж побудований з цегли та бетонного фундаменту (а.с. 15-18).

З генерального плану розташування гаражів у кварталі між АДРЕСА_3 , вбачається, що ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Артемівської міськради депутатів трудящих № 335 від 02 серпня 1978 року, дозволено встановлення металевого гаражу № НОМЕР_1 , у кварталі між АДРЕСА_3 (а.с. 19, 135-138).

Постановою приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Бойко Я.С. від 07 серпня 2020 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж за номером НОМЕР_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцем не подано документ, що підтверджує право власності на спадковий гараж (а.с. 20).

Відповідно до звіту № ІN100820-001 про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість гаражу, загальною площею 34,80 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , складає 30 746 (тридцять тисяч сімсот сорок шість) грн 00 коп, при цьому згідно долучених до звіту фотографій гаражу вбачається, що він дійсно побудований з цегли (а.с. 21-22, 100-129)

28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Бойко Я.С., було заведено спадкову справу № 90/2018 після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61454554 сформованою 28 серпня 2020 року (а.с. 35).

З копії спадкової справи № 90/2018 року вбачається, що приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Бахмутського міського нотаріального округу Бойко Я.С. заведена спадкова справа № 90/2018 на підставі заяви ОСОБА_3 від 28 листопада 2018 року, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та 21 березня 2020 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 47-67).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої судом 21 січня 2021 року за № 241274296, інформація щодо прав власності, інших речових прав, іпотек та обтяжень щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня (а.с. 99).

Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом, зокрема, надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів.

Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Крім того, відповідно до ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 4 ЦПК України).

В постановах Верховного Суду від 04 серпня 2019 року справа № 501/982/16-ц, від 18 квітня 2019 року справа № 306/2140/17, від 18 лютого 2019 року справа № 308/5988/17-ц, від 26 грудня 2018 року справа № 727/720/17, від 07 лютого 2018 року справа № 127/18746/15-ц викладена правова позиція, яка зводиться до того, що звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави для висновку про наявність спору про право.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року по справі №521/3849/16-ц вказано, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року по справі № 473/3447/16-ц вказано, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Перш за все, суд звертає увагу на те, що до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. У зв`язку з тим, що спадкодавець за час свого життя не оформив та не набув у встановленому порядку права власності на спірний гараж, то вказаний гараж не увійшов до складу спадщини в якості окремого об`єкту нерухомого майна, а тому підстави для визнання права власності на гараж за спадкоємцем відсутні.

В даному випадку для спадкоємця могло б мати правове значення визнання права власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва гаража, проте таких вимог позивач не заявляв.

Суд зазначає, що позивачем та її представником не надано доказів того, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва гаража, у нотаріальному порядку. Зокрема, позивачем та її представником не було надано доказів звернення спадкоємця до нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину та наступної відмови нотаріуса у видачі такого свідоцтва.

Позивачем та її представником не надано до суду доказів того, що вона чи спадкодавець за час свого життя зверталися до компетентних державних органів щодо прийняття в експлуатацію самочинно збудованого гаражу, а також доказів того, що вони отримали відмову цих органів у вирішенні даного питання. До завдань суду не входить виконання функцій інших органів державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені перевіряти об`єкти самочинного будівництва на предмет їх відповідності архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, та вводити їх в експлуатацію.

Доказів про наявність відведення земельної ділянки для будівництва спірного гаражу, заяв для отримання дозволу на початок та закінчення (прийняття в експлуатацію) будівництва гаражу, не надано. Перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті спірному гаражі не здійснювалась. Дані відносно реєстрації документів, які надають право для виконання будівельних робіт та документів, які свідчать про готовність до експлуатації об`єкту будівництва за вищевказаною адресою відсутні.

До суду не було надано доказів того, чи відповідає спірний гараж архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх повною необґрунтованістю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, в той час як відповідач не заявляв про наявність у нього будь-яких судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13,76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Бахмутської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на гараж № НОМЕР_4 а площею 34,80 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено 10 березня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_3 , місце проживання якої: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Відповідач Бахмутська міська рада, місцезнаходження якої: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 44, .

Суддя О.С. Конопленко

11.03.2021