ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 грудня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9909/20

Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1561/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Чернігівська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Чернігівської міської ради на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Требух Н.В. від 17 вересня 2021 року, місце постановлення ухвали м.Чернігів, у справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Чернігівської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 15.03.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року. У поданій заяві ОСОБА_1 просить змінити спосіб виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року у справі №750/9909/20 шляхом стягнення з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди шляхом списання вищевказаних грошових коштів з рахунків Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, на яких зараховані бюджетні кошти Чернігівського міського бюджету. В обгрунтування вимог даної заяви ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що Чернігівська міська рада не має відкритих рахунків у органах Державної казначейської служби, а головним розпорядником коштів місцевого бюджету є Виконавчий комітет Чернігівської міської ради.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.09.2021 року заяву ОСОБА_1 - задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року у справі №750/9909/20 шляхом: стягнення з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000 грн. моральної шкоди шляхом списання вищевказаних коштів з рахунків Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (), на яких зараховані бюджетні кошти Чернігівського міського бюджету.

В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.09.2021 року, та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 17.09.2021 року є необґрунтованою нормами законодавства. В доводах апеляційної скарги Чернігівська міська рада зазначає, що подана ОСОБА_1 заява за своєю правовою природою та по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - Чернігівської міської ради на Виконавчий комітет Чернігівської міської ради на стадії виконання рішення суду. Доводи апеляційної скарги стверджують, що Чернігівська міська рада та Виконавчий комітет Чернігівської міської ради є різними юридичними особами, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто, здатністю від свого імені набувати майнові та особисті немайнові права, і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді. З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.05.2018 року у справі №537/2235/16-ц, та на статті 1,2,16,59 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'', доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуваною ухвалою від 17.09.2021 року суд першої інстанції фактично змінив зміст рішення, замінивши боржника у зобов`язанні на особу, яка не залучалась до участі у справі, є окремою юридичною особою та наділена власними повноваженнями. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у справі №750/9909/20 позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлено до Чернігівської міської ради з питань діяльності безпосередньо ради, а не Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (оскарження рішення, дії чи бездіяльності).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Чернігівської міської ради у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтовану оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 17.09.2021 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Чернігівської міської ради - Гладченко Н.Л. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Єрашов Р.В. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу Чернігівської міської ради у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтовану оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 17.09.2021 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.2-8), що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Чернігівської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 15.03.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено (а.с.82-88, 141-146).

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року. У поданій заяві ОСОБА_1 просить змінити спосіб виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року у справі №750/9909/20 шляхом стягнення з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди шляхом списання вищевказаних грошових коштів з рахунків Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, на яких зараховані бюджетні кошти Чернігівського міського бюджету. В обгрунтування вимог даної заяви ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що Чернігівська міська рада не має відкритих рахунків у органах Державної казначейської служби, а головним розпорядником коштів місцевого бюджету є Виконавчий комітет Чернігівської міської ради (а.с.154-158).

Оскаржуваною ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.09.2021 року заяву ОСОБА_1 - задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року у справі №750/9909/20 шляхом: стягнення з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000 грн. моральної шкоди шляхом списання вищевказаних коштів з рахунків Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (), на яких зараховані бюджетні кошти Чернігівського міського бюджету (а.с.189-192).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.09.2021 року не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали Деснянського районного суду м.Чернігова від 17.09.2021 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

В доводах апеляційної скарги Чернігівська міська рада зазначає, що подана ОСОБА_1 заява за своєю правовою природою та по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - Чернігівської міської ради на Виконавчий комітет Чернігівської міської ради на стадії виконання рішення суду. Доводи апеляційної скарги стверджують, що Чернігівська міська рада та Виконавчий комітет Чернігівської міської ради є різними юридичними особами, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто, здатністю від свого імені набувати майнові та особисті немайнові права, і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді. З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 05.05.2018 року у справі №537/2235/16-ц, та на статті 1,2,16,59 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'', доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуваною ухвалою від 17.09.2021 року суд першої інстанції фактично змінив зміст рішення, замінивши боржника у зобов`язанні на особу, яка не залучалась до участі у справі, є окремою юридичною особою та наділена власними повноваженнями. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у справі №750/9909/20 позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлено до Чернігівської міської ради з питань діяльності безпосередньо ради, а не Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (оскарження рішення, дії чи бездіяльності).

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами ч.1 статті 2 ЦПК України регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі ''Горнсбі проти Греції'', Суд наголосив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись, як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Враховуючи вищенаведене, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.2-8), що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Чернігівської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.12.2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 15.03.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено (а.с.82-88, 141-146).

Після набрання рішенням суду законної сили, судом 29.04.2021 року було видано виконавчий лист.

06.05.2021 року ОСОБА_1 було направлено виконавчий лист для виконання до Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області з заявою про виконання виконавчого листа.

Листом від 16.06.2021 року (а.с.169-170), Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області повідомило ОСОБА_1 про неможливість виконання виконавчого листа, оскільки Чернігівська міська рада не має відкритих рахунків та бюджетних призначень. У зв`язку із відсутністю у боржника відкритих рахунків, Управлінням Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області було повернуто ОСОБА_1 наданий ним виконавчий лист. Згідно даного листа, в Управлінні обслуговується та має відкриті рахунки Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, код ЄДРПОУ якого 04062015.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.09.2021 року, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року у справі №750/9909/20, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Чернігівська міська рада зареєстрована, як юридична особа.

Відповідно до ч.1 статті 11 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'', Виконавчий комітет Чернігівської міської ради є виконавчим органом Чернігівської міської ради.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.09.2021 року, задовольняючи заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року у справі №750/9909/20, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із приписів статті 435 ЦПК України, ч.1, ч.2 статті 11, статті 16, статті 28; ч.1, ч.8 статті 51 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'', ч.12 статті 2, ч.1, ч.2 статті 22, ч.1 статті 78 Бюджетного кодексу України, та фактичних обставин справи.

Суд першої інстанції зазначив у оскаржуваній ухвалі від 17.09.2021 року, що при Чернігівській міській раді утворений та функціонує Виконавчий комітет, на який чинним бюджетним законодавством покладено функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету, у тому числі, і за зобов`язаннями Чернігівської міської ради.

Як вбачається із Регламенту Виконавчого комітету Чернігівської міської ради VІІІ скликання, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 17.12.2020 року №625 (а.с.221-226), Виконавчий комітет Чернігівської міської ради є виконавчим органом Чернігівської міської ради, який утворюється на строк її повноважень (п.1.3.).

Приймаючи до уваги вищезазначені норми права, які регламентують спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку, що Виконавчий комітет Чернігівської міської ради є головним розпорядником коштів місцевого бюджету, та має відповідати за зобов`язаннями Ради, і за даних обставин, рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.12.2020 року про стягнення з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 грошових коштів, повинно бути виконано шляхом списання коштів з рахунків Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, відкритих в Управлінні Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області, на які зараховуються бюджетні надходження Чернігівського міського бюджету.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.09.2021 року відносно того, що в такому разі, зміна способу виконання вищевказаного рішення суду, шляхом стягнення присуджених сум з місцевого бюджету Чернігівської міської ради, кошти якого зараховуються на рахунки виконавчого комітету Чернігівської міської ради, не змінить по суті рішення суду та сторону у спорі, оскільки Чернігівська міська рада, її виконавчий комітет є органами місцевого самоврядування, які відповідно до положень статті 10 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'', діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, зазначених цим та іншими законами.

Європейський Суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справі "Буланов та Купчик проти України" (заяви №7714/06 та №23654/08), Страсбург, 9 грудня 2010 року, остаточне 09/03/2011, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але і право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутій проти Хорватії" (Kutit v Croatia), №48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 17.09.2021 року, постановленої на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих обставин, на які учасники судового розгляду даної справи посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: