ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/583/21 Головуючий суддя І інстанції Олійник О. О.
Провадження № 22-ц/818/4106/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Олійника О.О., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», третя особа Департамент житлового господарства Харківської міської ради, про відшкодування майнової та моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати КП «Жилкомсервіс» провести підготовку жилого будинку і його технічного обладнання за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації в осінньо-зимовий період, здійснити ремонт покрівлі (покриття) даху та водовідвідної системи будинку, яким буде усунуто дефекти та протікання даху, який забезпечить підтримку справності елементів, створить відповідні умови для проживання в будинку, унеможливіть затоплення квартир будинку, порушення нормальної роботи обладнання (електромережі), забезпечить безпеку людей, нормативну довговічність конструктивних елементів даху будинку, належний експлуатаційний стан його конструкцій, водозахисні якості покрівлі і кріплень її окремих елементів, нормальний стік води; стягнути з КП «Жилкомсервіс» на його користь відшкодування завданої йому шкоди у розмірі 57320 грн; стягнути з КП «Жилкомсервіс» на його користь моральну шкоду у розмірі 15000 грн; стягнути з КП «Жилкомсервіс» на його користь вартість висновку про розмір відновлювального ремонту і майнового збитку від 15.12.2020 у розмірі 2000 грн; стягнути з КП «Жилкомсервіс» на його користь вартість довідки Регіонального центру з гідрометеорології у розмірі 222 грн; судові витрати.

В обґрунтування позову посилався на те, що 05.06.2020 ним було виявлено протікання стелі і стін у квартирі № 139 , власником якої він є на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.1995 за адресою: дев`ятиповерховий будинок АДРЕСА_3 . Вказане вище протікання виникло внаслідок протікання покрівлі частини даху будинку № 52 , що розташована над вищевказаною квартирою будинку (квартира знаходиться на восьмому передостанньому поверсі). Причиною протікання покрівлі стало наявність сильної зливи, яка відбулася протягом 05 червня 2020 року. Також аналогічні протікання стелі і стін було виявлено 25.11.2020. Протікання стелі і стін у зазначеній вище квартирі траплялось неодноразово в минулому. Власники квартир верхніх поверхів (сьомого - дев`ятого) 4-го під`їзду будинку неодноразово зверталися до комунальних підприємств та установ з метою усунення зазначеного протікання покрівлі даху та відповідних конструкцій їх квартир. Так, відповідно до актів, складених працівниками Дільниці № 38 Московської філії КП «Жилкомсервіс» 19.12.2007 встановлено, що покрівля має відшарування руберойду, наявні дефекти покрівельного покриття у вигляді бульбашок та тріщини, дах потребує ремонту.

Так, відповідно до висновків комісії, викладених у зазначених вище актах від 19.12.2007, які було складено посадовими особами відповідача покрівля будинку потребує ремонту в результаті дефектів рулонного покриття покрівлі. Після чергового протікання стелі та стін, якими належному йому майну було завдано суттєвої матеріальної шкоди, 11.06.2020 позивачем та власниками квартир № 135 , 143 , 140 будинку було подано відповідне колективне звернення начальнику дільниці № 38 КП «ЖИЛКОМСЕРВІС». Відповіддю від 19.08.2020 відповідач підтвердив, що покрівля будинку потребує ремонту та повідомив, що роботи за вказаною адресою планом робіт на 2020 рік не передбачені. 20.08.2020 позивачем було складено відповідний акт-претензію, який було направлено до відповідача, оскільки відповідач не з`явився у зазначений строк для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. Відповіддю від 09.09.2020 відповідач знову підтвердив, що покрівля будинку потребує ремонту та знову повідомив, що роботи за вказаною адресою планом робіт на 2020 рік не передбачені та крім того зазначив, що послуга з ремонту покрівлі до переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не включена, тому акт направлено до неналежної юридичної особи.

28.11.2006 між позивачем, як споживачем, та відповідачем, як виконавцем, було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг, оригінал Договору та Умови надання послуг Відповідачем знаходиться у спецвипуску друкованого видання «Слобода» № 95/1 за 28.11.2006. В цьому ж випуску надруковано перелік будинків, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова, в переліку є і будинок позивача. Відповідно до п. 1 Договору Відповідач зобов`язався забезпечувати якісне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (санітарно-технічне обслуговування, поточний ремонт, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, вивезення побутових відходів тощо) у будинках, які знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова.

Крім того з 2006 року відповідач є балансоутримувачем будинку і зобов`язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. В результаті злив у квартирах № 135 , 139 , 140 , 143 верхніх поверхів 4-го під`їзду будинку було пошкоджено систему енергопостачання. Відповідно до Актів КП «Жилкомсервіс» покрівля даху будинку над усіма чотирма його під`їздами потребує ремонту з 2007 року. Крім того, система водовідведення у 4-му під`їзді будинку знаходиться в несправному стані, на що вказують наявні підтікання частини водовідвідного трубопроводу на дев`ятому-та восьмому поверхах 4-го під`їзду будинку, про що свідчать плями та розводи від підтікань безпосередньо на трубопроводі та стінах, що примикають до трубопроводу. Отже, не проведення поточного ремонту будинку є передумовою для подальшого розвитку дефектів та деформації частин покрівлі будинку, їх передчасного зносу та руйнування. Таким чином відповідач, як виконавець житлово-комунальної послуги з утримання будинку протягом 2006-2020 років не проводив поточний ремонт та не забезпечив створення відповідних умов для проживання в будинку, що призвело до майнового збитку позивачу у розмірі 57320 грн. Таким чином позивач вважав, що бездіяльність відповідача призвела до фактичного руйнування частини покрівлі даху будинку, що в свою чергу призвело до нанесення йому матеріальної шкоди внаслідок затоплень його квартири під час опадів. Тому позивач, як споживач вважав, що відповідач повинен відшкодувати йому майнову шкоду (збитки), завдану залиттям квартири у розмірі 57320 грн та моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити в нове рішення суду про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Вказав, що у звіті про оцінку майна вказано, що оглядом також встановлено, що системи водопостачання та водовідведення у квартирі № 143 , яка знаходиться над квартирою № 139 , знаходяться у справному стані.

Вважає, що вказане підтверджує, що квартира № 143 оцінювачем обстежувалася. Було оглянуто квартиру, її системи водопостачання та водовідведення та встановлено, що вони знаходяться у справному стані.

Зазначив, що відповідно наявних в матеріалах справи висновків комісії, викладених у актах від 19.12.2007, які було складено посадовими особами відповідача покрівля будинку потребує ремонту в результаті дефектів рулонного покриття покрівлі. Отже Відповідач не оспорює причин протікання покрівлі Будинку з 2007 року і таким чином ця обставина взагалі не підлягає доказуванню.

Послався на те, що висновки, які потрібні для встановлення причини затоплення квартири позивача знаходяться в матеріалах справи, в зазначених вище актах обстеження квартир № 143 та № 140 , а саме висновки про наявність дефектів рулонного покриття покрівлі, як причини протікання покрівлі Будинку з 2007 року.

Вважає, що акт-претензію складали громадяни, що не мають кваліфікації оцінювача, а тому розмір шкоди, який ними було зазначено в акті- претензії є приблизним. Крім того, відповідно до Додатку 4 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005, яким затверджено форму відповідного акту взагалі не вимагається зазначати розмір майнової шкоди. Крім того, зазначені в акті-претензії та відповідно у Звіті вартість робіт та вартість ремонту не є тотожними.

Вказав, що наявний в матеріалах справи Звіт підписано оцінювачем, скріплено підписом, печаткою керівника (в даному випадку це одна особа). Підпис власника (його представника) не передбачений жодним Законом або підзаконним документом. Присутність представника відповідача при складанні Звіту також не передбачена зазначеними вище нормами законодавства.

Також вважає, що судом не зазначено у рішенні стосовно дослідження фактичних обставин наявності відповідних обов`язків відповідача щодо проведення підготовки до експлуатації Будинку в осінньо-зимовий період, забезпечення вчасного та якісного надання послуг з утримання будинку, створення відповідних умов для проживання, організації та проведення поточного ремонту Будинку, забезпечення належної експлуатації та утримання майна, що перебуває на балансі відповідача. В оскарженому рішенні немає мотивованої оцінки (обґрунтування) суду про відмову в позові повністю щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача провести підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, здійснити ремонт покрівлі (покриття) даху та водовідвідної системи Будинку, не зазначено мотивів відхилення доказів позивача щодо цієї вимоги.

Зазначив, що відповідач не оспорював причини затоплення квартири, а фактично оспорював наявність в нього відповідних обов`язків, пов`язаних з ремонтом та експлуатацією будинку та наголошував на відсутності коштів для проведення відповідного ремонту. З іншого боку, позивачем повністю доведено наявність відповідних обов`язків саме у Відповідача, в тому числі в судовому засіданні.

Вказав, що відповідач під час судового розгляду не надав жодного доказу тих обставин, що обґрунтовують його заперечення викладені у відзиві.

Послався на те, що стосовно зазначеної у позові моральної шкоди судом першої інстанції було зазначено, що оскільки позивачем не доведено спричинення збитків саме бездіяльністю відповідача, це питання не досліджувалося. Іншого обґрунтування відмови у задоволенні цих вимог судом першої інстанції не надано.

Учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення районного суду відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , та за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, та вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Нормою ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилом ч. 1 ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_7 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07.08.1995.

Згідно з Актом обстеження санітарно-технічного стану від 19.12.2007, покрівля над 1-4 під`їздами житлового будинку АДРЕСА_1 потребує ремонту. Дефект покрівельного покриття складає 80% від загальної площі. Капітальний ремонт будинку не проводився через недостатнє фінансування з міського бюджету.

Судом досліджувався Звіт про оцінку майна, проведеного ТОВ «Промексперт», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту внутрішнього оздоблення кімнат, приміщень квартири АДРЕСА_8 , округлена до цілих чисел, складає 61969 грн без ПДВ.; розмір майнового збитку, заподіяного власнику, становить 57320 грн.

Однак, при оцінці даного Звіту про оцінку майна у взаємозв`язку з іншими доказами по справі, судом встановлено що результати дослідження не відповідають обставинам, які містяться як у самому звіті, так і суперечать іншим матеріалам справи, з огляду на наступне.

На а. с. 25 «Висновок про розмір відновлювального ремонту і майнового збитку» у п. 7 зазначено, що метою оцінки є визначення вартості відновлювального ремонту, розміру майнового збитку, заподіяного власнику в результаті затоки зверху. На а. с. 26 міститься висновок про те, що оцінювач дійшов висновку про вартість відновлювального ремонту, ґрунтуючись на фактах та припущеннях. На а. с. 36 у Висновках зазначено, що проведений аналіз і висновки обумовлені тільки наведеними у Звіті припущеннями і відображають особисті роздуми оцінювача. На а. с. 37 міститься «Акт обстеження житлового приміщення (квартири АДРЕСА_8 ) за фактом збитку, заподіяного в результаті затоки» від 02.12.2020 відповідно до якого було проведено візуальне обстеження квартири № 139 , виявлено пошкодження даної квартири, при цьому зазначено, що дана квартира розташована на 8 поверсі 9 поверхового будинку, візуальний огляд квартири № 143 оцінювачем не проводився, однак у висновках цього Акту міститься наступне: пошкодження викликані потраплянням води зверху. Відповідно до Акту про залиття, аварію і обстеження санітарно технічного стану кв. АДРЕСА_7 від 20.08.2020 (який був складений сусідами без представника КП «Жилкомсервіс») і даними візуального обстеження квартир № 139 і 143 , затоки були з боку квартири № 143 і викликані дефектами покрівельного покриття даху будинку над під`їздом № 4. Також у даному акті від 02.12.2020 відсутній підпис власника квартири або його представника.

Таким чином, судом встановлено, що оцінювачем не обстежувалась квартира № 143 , яка знаходиться над квартирою позивача та ретельно не досліджувався дах будинку, оскільки в описовій частині як звіту, так і «Акту обстеження житлового приміщення (квартири АДРЕСА_8 ) за фактом збитку, заподіяного в результаті затоки» від 02.12.2020 не містяться даних щодо візуального обстеження квартири № 143 , яка знаходиться над квартирою АДРЕСА_7 . Щодо обстеження даху будинку, оцінювачем зазначено, на а. с. 31: «Встановити точну причину затоки квартири можна після часткового демонтажу покриття даху в районі стоку для води на даху». Однак зазначені дії оцінювачем проведені не були.

До звіту наданий «Акт обстеження житлового приміщення (квартири АДРЕСА_8 ) за фактом збитку, заподіяного в результаті затоки» від 02.12.2020 складений без представника КП «Жилкомсервіс». На запитання суду представник позивача повідомив, що він або позивач не запрошували представника КП «Жилкомсервіс» для складання цього Акту. Звіт про оцінку майна квартири АДРЕСА_7 базувався лише на візуальному обстеженні квартири № 139 у цьому будинку. Зміст цього акту засвідчує лише, що 05 червня 2020 року сталося залиття стелі і стін квартири АДРЕСА_9 . Орієнтовна вартість робіт у квартирі № 139 складає 21 000 грн, як зазначено у вказаному Акті від 20.08.2020. Тоді як відповідно до Звіту про оцінку майна вартість відновлювального ремонту складає 61969 грн. На уточнююче запитання суду, представник позивача зазначив, що дану квартиру заливає через незадовільну покрівлю даху вже впродовж 15 років, тоді як у звіті про оцінку майна та акті від 20.08.2020, листі від 05.01.2021 від Харківського регіонального центру з Гідрометеорології зазначено про факти залиття квартири дощем 05 червня 2020 року та 25 листопада 2020 року. На запитання суду до представника позивача чому позивач раніше не звертався до суду, представник зазначив, що позивач вже не міг терпіти наслідки протікання покрівлі даху після дощів та звернувся до суду тільки зараз.

Судом також встановлено, що представник позивача надав акти обстеження санітарно-технічного стану кв. 143 та кв. 140, який складений представником дільниці № 38 МФ КП «Жилкомсервіс». Акту обстеження санітарно-технічного стану квартири позивача № 139 , який був би складений представниками дільниці № 38 МФ КП «Жилкомсервіс», представник позивача до суду не надавав.

Судом встановлено, відповідно до пояснень представника позивача, що квартира позивача № 139 прийшла до такого технічного стану, який був оцінений у звіті про оцінку та вартість відновлювального ремонту впродовж останніх 15 років, тоді як звіт базується лише на фактах залиття, які трапились 05 червня 2020 року на 27 листопада 2020 року, а тому не можливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача та наслідками у вигляді технічного стану квартири № 139 яка потребувала ремонту впродовж 15 років і що у цей стан квартиру позивача призвели саме факти залиття даху, який до цих пір не відремонтований відповідачем, впродовж 15 років, а не від будь-яких інших дій (залиття квартирою зверху тощо).

Відповідно до листа КП «Жилкомсервіс» від 19.08.2020 роботи з ремонту покрівлі під`їзду № 4 житлового будинку АДРЕСА_1 , планом робіт на 2020 рік, сформованим в рамках виділеного бюджетного фінансування, не передбачені. Зазначені роботи внесені до переліку потреби ремонту житлових будинків комунальної власності міста за рахунок коштів бюджетного фінансування на наступний 2021 рік.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що позивач та його представник не надали суду доказів причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю КП «Жилкомсервіс», яка тривала 15 років, щодо не проведення ремонту покрівлі даху та наслідками у вигляді матеріальних збитків з відновлювального ремонту квартири № 139 , яка належить позивачу на суму 57320 грн, судом не досліджувалось питання щодо того чи повинен КП «Жилкомсервіс» нести відповідальність за нанесену позивачу матеріальну та моральну шкоду, з огляду на доводи, які були наведені як представником у своїй позовній заяві, так і відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Оскільки позивачем не було надано до суду доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю КП «Жилкомсервіс» щодо не проведення ремонту покрівлі даху будинку та наслідками у вигляді матеріальних збитків з відновлювального ремонту квартири № 139 , яка належить позивачу, тому суд вважав, що позивач не довів визначені у згаданих нормах ст.ст. 23, 1167 ЦК України підстави для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За правилом ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, при існуванні її вини.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Так, наданий суду Звіт про оцінку майна, проведений ТОВ «Промексперт», містить висновок щодо вартості матеріального збитку, однак не містить висновків щодо механізму заподіяння останніх.

Акти обстеження квартир №№ 143 та 140 такими доказами не є, оскільки вони не стосуються майна позивача.

Матеріали справи не містять доказів, що шкода у заявленому розмірі була заподіяна з вини відповідача, та перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з його імовірною бездіяльністю.

Клопотань щодо призначення судової експертизи з цих питань матеріали справи також не містять.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні матеріального збитку за недоведеністю.

Також районний суд правильно відмовив у стягненні на користь позивача моральної шкоди, оскільки така вимога є похідною від вимоги про стягнення матеріальної шкоди, яка у цьому випадку доведена не була.

Щодо вимог про проведення підготовки жилого будинку і його технічного обладнання за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації в осінньо-зимовий період, здійснити ремонт покрівлі (покриття) даху та водовідвідної системи будинку, яким буде усунуто дефекти та протікання даху, то такі вимоги є передчасними, з огляду на те, що позов подано у січні 2021 року, а відповідно до листа КП «Жилкомсервіс» від 19.08.2020 роботи з ремонту покрівлі під`їзду № 4 житлового будинку АДРЕСА_1 , планом робіт на 2020 рік, сформованим в рамках виділеного бюджетного фінансування, не передбачені. Зазначені роботи внесені до переліку потреби ремонту житлових будинків комунальної власності міста за рахунок коштів бюджетного фінансування на наступний 2021 рік.

Таким чином, на час звернення позивача з позовом у суду були відсутні докази невиконання відповідачем покладених на нього обов`язків у заявлений строк, а відповідно і порушень прав позивача. Доводи скарги не знайшли свого підтвердження та висновків суду не спростували.

З огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом було додержано норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Підстави для перерозподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України - відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 січня 2022 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.М. Хорошевський.