ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2166/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю сторін:

представника позивачів ОСОБА_1 ;

представник відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про вирішення розбіжностей, які виникли з укладенням договорів найму на підставі судового рішення

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_2 , позивач) та ОСОБА_3 (далі по тексту ОСОБА_3 , позивач) разом позивачі, звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі по тексту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 (далі по тексту ОСОБА_4 , третя особа, син) в якому просили суд:

-вирішити розбіжності, які виникли (пов`язані) з укладанням договору найму житлового приміщення між відповідачем та ОСОБА_2 (основним наймачем) щодо кімнати АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача укласти договір найму № 7/44 кімнати на підставі рішення суду в редакції, поданій ОСОБА_2 до суду;

-вирішити розбіжності, які виникли (пов`язані) з укладанням договору найму житлового приміщення між відповідачем та ОСОБА_3 (основним наймачем) щодо кімнати АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання відповідача укласти договір найму № 8/55 кімнати на підставі рішення суду в редакції, поданій ОСОБА_3 до суду.

Позов мотивовано тим, що рішенням суду від 01.11.2017 зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» укласти договори найму житлового приміщення: кімнати АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 (основним наймачем); кімнати № 55 житловою площею 17,5 кв. м по АДРЕСА_3 з ОСОБА_3 (основним наймачем). На підставі цього рішення було відкрито виконавче провадження, проте із запропонованими відповідачем проектами договорів позивачі не погодились та направляли на адресу відповідача свої пропозиції, зауваженнями та запереченнями щодо окремих пунктів договорів, проте відповідач також направив лист про відхилення цих листів позивачів. Вважають, що відповідачем було безпідставно відмовлено ним щодо врахування при укладанні договору найму їхніх пропозицій, зауважень та пропозиція щодо окремих пунктів договорів найму, більше того запропоновані відповідачем редакція договорів найму для укладання та підписання (зокрема окремі пункти та положення договорів) суперечать вимогам та нормам закону та чинним нормативно-правовим актам України, а саме: п. 2.1 договору не вказана особа, яка постійно проживає разом з ОСОБА_3 в кімнаті АДРЕСА_4 , а саме не вказаний ОСОБА_4 ; п. 5.7 договору найма суперечить Закону, і зокрема п. 18 Правил реєстрації місця проживання; інші зауваження, які були викладені в адресованих відповідачу заявах. Всі вищевказані дії відповідача унеможливлюють на даний час виконати рішення суду та позбавляють їх здійснити реєстрацію свого місця проживання і їхнього сина.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва, головуючий суддя Даниленко В.В., від 29.01.2020 відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні.

Відповідно до протоколу повторного авторизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2020 для розгляду справи визначено суддю Каліушка Ф.А., з причин звільнення з посади судді ОСОБА_5 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2020 прийнято в провадження судді Каліушка Ф.А. цивільну справу, та призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

У березні 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що текст рішення суду не містить умом укладання договору, чинним законодавством не визначено типового договору найму; на виконання рішення суду від 01.11.2017 з ОСОБА_3 було укладено договір № 752 629 від 22.10.2018 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та для оплати послуг відкрито окремий особовий рахунок на його ім`я за № НОМЕР_1 ; з ОСОБА_6 було укладено договір № 747 240 від 22.10.2018 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та для оплати послуг відкрито окремий особовий рахунок на її ім`я за № НОМЕР_2 . Відповідач не спростовує факту, що позивачі є наймачами кімнат АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 . Запропоновані позивачами в даному судовому процесі проекти договорів найму № 8/55 та 7/44 кімнат на підставі рішення суду суперечать нормам ст. 61 Житлового кодексу. ОСОБА_7 вже має реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 з 09.08.2007. Зважаючи на спірні правовідносини, їх суб`єктивний склад, зміст позовних вимог, визначений позивачами спосіб захисту порушеного права, такий позов не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 16.03.2021 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

У березні 2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивачі вказали, що чинним законодавством чітко визначено порядок укладання договорів, які на разі не укладені з вини відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну вимоги в повному обсязі пославши на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення судового засідання з причин перебування представника у відпустці, а інших представників забезпечити можливості не має, оскільки інший штатний юрист перебуває на лікарняному після «Сovid» ускладненнями.

Третя особа в судове засідання не прибула, хоча про день час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином.

Суд, з`ясувавши думку представника позивача, провів судове засідання без участі відповідача, відхиляючи його заяву про відкладення судового засідання, як таку в якій не вказано поважність причин, та без участі третьої особи, що відповідає вимогам ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України).

Суд, заслухавши представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). У разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника. Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

25 липня 2007 року ОСОБА_2 отримала ордер №234 Серії «А» на сім`ю з трьох осіб на право зайняття жилого приміщення, яке складається з двох кімнат АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , родинні відносини ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_8 . - син (а.с. 12).

Відповідно до копії наказу №70 від 03 лютого 2017 року виданого КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» наказано: змінити договір найму в двох кімнатах №№44 та 55 в будинку АДРЕСА_3 за загальною згодою сім`ї шляхом укладання окремих договорів найму відповідно до технічних договорів №3 та №4 та визначити основним наймачем кімнати №44 ОСОБА_2 , а кімнати №55 ОСОБА_3 , склад сім`ї: наймач ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, договір найму між позивачами та відповідачами станом на 03.02.2017 існував, проте суду він наданий не був, а тому строк його дії встановити не має можливості.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 01.11.2017, яке набрало законної сили 18.12.2017, справа № 753/8846/17, позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комунального підприємства «керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва, 3-ті особи: ОСОБА_4 , Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація (відділ (центр) надання адміністративних послуг) про зобов`язання укладення договорів найму житлового приміщення задоволено та зобов`язано Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» укласти договори найму жилого приміщення:- кімнати АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 (основним наймачем);- кімнати № 55 житловою площею 17,5 кв. м по АДРЕСА_3 з ОСОБА_3 (основним наймачем).

Зі змісту рішення суду справа № 753/8846/17 встановлено, що дане рішення ухвалено судом з метою захисту порушених прав позивачів щодо реєстрації їх місця проживання. Зі змісту рішення не вбачається, що позивачами було запропоновано свій проект рішення, який вони просять суд зобов`язати відповідача укласти.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу Української РСР, договір найму жилого приміщення. Укладення договору найму жилого приміщення. Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Отже, типовий договір найму жилого приміщення був затверджений, та ним відповідно до вимог Житлового кодексу Української РСР можна узгоджувати свої відносини, а тому аргумент позивача щодо відсутності типового договору спростовується судом.

Із заявою про роз`яснення судового рішення по справі № 753/8846/17 позивачі до суду не зверталися.

На підставі цього рішення було відкрито виконавче провадження № 56007257, стягувач ОСОБА_3 (а.с. 16).

В межах цього виконавчого провадження ОСОБА_3 звертався із заявою щодо умисного невиконання рішення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва».

Із заявою щодо умисного невиконання рішення позивачу окрім як до відповідача не зверталися.

Між відповідачем та ОСОБА_3 було укладено договір № 752 629 від 22.10.2018 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та для оплати послуг відкрито окремий особовий рахунок на його ім`я за АДРЕСА_7 ;.

Між відповідачем та ОСОБА_6 було укладено договір № 747 240 від 22.10.2018 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та для оплати послуг відкрито окремий особовий рахунок на її ім`я за АДРЕСА_8 .

Позивачі надали суду копію заяви від 11.06.2019 (а.с. 34) про реєстрацію місця проживання.

З цієї копії заяви судом встановлено, що із заявою звернувся ОСОБА_4 (третя особа), адресована вона Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницького району, зміст: реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_9 (перекреслено), 55. підстава ордер № 234 серія А.

Кубраку С.М. було відмолено, з підстав того, що «в поданих документах міститься недостовірна інформація (ордер видано на інше житлове приміщення) особа не подала необхідних документів або інформації (ордер, договір найму, тощо).

Проте зі змісту Ордеру вбачається, що він виданий на родину з трьох осіб, проте замість ОСОБА_4 вказаний ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є повнолітнім сином позивачів, дієздатним, оскільки документів на спростування цієї обставини суду не надано, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а отже він не звертався в межах цієї справи з позовними вимогами за захистом своїх порушених права.

Відповідно до відомостей з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10 (а.с. 51).

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_3 (а.с. 41), ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 ;55 з 09.05.2007.

Відповідно до копії листа від 10.09.2019 № 3361-09/2019 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» повідомило ОСОБА_3 , що відповідно до наказу підприємства від 03.02.2017 № 70 визнано ОСОБА_2 наймачем кімнати АДРЕСА_5 , а ОСОБА_3 наймачем кімнати АДРЕСА_4 . Цим листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» відхили запропоновані позивачами проекти договорів та надіслало свої договори найму № 8/55.

А листом від 11.09.2019 № 1110/1-К, 1327-К повідомили, що договір у новій редакції буде направлено ОСОБА_3 .

В матеріалах справи відсутня копія заяви ОСОБА_2 адресовано до відповідача щодо укладання та підписання договору найму кімнати та як і відсутній проект договору, який вона просить зобов`язати відповідача укласти.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до Постанова Верховного Суду від 20.05.2020 по справі № 910/7164/19 суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 654/524/19 вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що метою звернення до суду позивачів є реєстрація місця проживання третьої особи.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивач, у разі порушення його суб`єктивного права, може скористатись не будь-яким способом його відновлення, а лише тим, який як правило визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини, тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати позивачами залишаються за ними.

На підставі викладеного та керуючись стст. 4, 12, 13, 77-81, 95, 141, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог за позовом за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про вирішення розбіжностей, які виникли з укладенням договорів найму на підставі судового рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.