ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2021 року м. Кропивницький

справа № 401/584/21

провадження № 22-ц/4809/1335/21

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Мурашка С.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Гармаш Т.І. від 26 травня 2021 року у справі за позовом Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,-

встановив:

У березні 2021 року Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якій позивач просив стягнути з останньої на його користь заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 18273 грн 95 коп, з яких: 15 903,50 грн - основний борг, 1137,94 грн - інфляційні витрати, 1232,51 грн - три відсотки річних, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270,00 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачу надаються послуги з теплопостачання на підставі укладеного 06 вересня 2007 року договору «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води», а відтак сторони перебувають у договірних правовідносинах. Однак в порушення вимог ст. 526 ЦК України, ОСОБА_1 оплату отриманих нею послуг за договором не здійснювала, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2016 року по 01 лютого 2021 року в розмірі 15 903,50 грн. Також позивач зазначив, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідач повинна сплатити інфляційні витрати - 1137,94 грн та 3% річних - 1232,51 грн.

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2016 по 01.02.2021 в сумі 18273 грн. 95 коп., з яких: основний борг в розмірі 15903 грн. 50 коп., втрати від інфляції в розмірі 1137 грн. 94 коп., трьох відсотків річних в розмірі 1232 грн. 51 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» судовий збір у сумі 2 270 грн. 00 коп.

У стягненні з ОСОБА_1 на користь Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» витрат на правничу допомогу в сумі 5000 гривень - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням в частині відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну допомогу у розмірі 5000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач ознайомлена з заявою про відшкодування судових витрат, копією договору про надання правничої (правової) допомоги та копією акту надання професійної правової допомоги. Вказує, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заперечень щодо неспівмірності розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не надано, а тому суд безпідставно відмовив у такому стягненні.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у відшкодуванні витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених ним витрат, зокрема не надано розрахунку витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, 01.04.2021 представник позивача - адвокат Новак Ю.П. разом із заявою про відшкодування судових витрат подав до суду копію договору про надання правничої допомоги від 20 травня 2019 року та акт надання професійної правової допомоги від 02 березня 2021 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та довіреності на представництво інтересів.

Проте, адвокатом Новак Ю.П. всупереч положенню частини третьої статті 137 ЦПК України до вказаної заяви не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що позбавляє можливості суд встановити обґрунтованість стягнення правничої допомоги та перевірити співмірність заявленого розміру правничої допомоги з виконаною роботою.

Зважаючи на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відшкодуванні позивачу витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» залишити без задоволення.

Заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10.01.2022

Судді:

О.А. Письменний О.Л. Дуковський С.І.Мурашко