Справа №1312/4181/12
Провадження №2/463/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді - Мармаш В.Я.

за участю секретаря с/з - Заставної С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові позов Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третіх осіб Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Регіонального ландшафтного парку "Знесіння" про визнання права комунальної власності, -

в с т а н о в и в:

в проваджені Личаківського районного суду м. Львова перебуває зазначена вище справа. У зв`язку з наявністю обставин, які унеможливлюють участь судді ОСОБА_2 у розгляді справи (смерть судді), що може мати наслідком порушення строку розгляду, передбаченого відповідним процесуальним законом, у відповідності до розпорядження керівника апарату суду за №1 від 18.01.2021 було здійснено повторний автоматизований розподіл справи. У відповідності до вимог ст.33 ЦПК України, матеріали цивільної справи передані в провадження судді Мармаша В.Я. для розгляду по суті згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2021.

Ухвалою судді від 22.01.2021 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.

У зв`язку з черговою неявкою учасників справи у підготовче судове засідання 06.10.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, тому фіксування судового процесу 30.12.2021 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно позиції Верховного Суду, висловленої у справі № 658/1141/18, системний аналіз норм пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Крім того, ВС наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), постанові Верховного Суду від 11 березня2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Згідно положень п. 1 ч. 7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 ст.131 ЦПК України, передбачено обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Крім того, згідно ч. 3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів справи встановлено, що у судове засідання 16.11.2021 представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується розпискою від 07.10.2021 про отримання судової повістки від 06.10.2021, представник позивача не повідомив суд про причини неявки, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання 30.12.2021 представник позивача повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується розпискою від 18.11.2021 про отримання судової повістки від 16.11.2021, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. На адресу суду у день судового засідання (30.12.2021) представником позивача через канцелярію суду особисто подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із його зайнятістю 30.12.2021 в іншому судовому процесі, однак жодного підтверджуючого документу, як-то, копії відповідної судової повістки чи роздруківки із сайту Судової влади щодо зайнятості в іншому судовому процесі суду не надав. Більше того, у поданому до суду клопотанні не зазначив конкретної справи, у розгляді якої представник приймає участь у відповідний час, що позбавляє суд можливості перевірити поважність причин повторної неявки його у судове засідання. Таким чином, вказана обставина розцінюється судом як не з`явлення у судове засідання без поважних причин.

Разом із тим, як уже було зазначено вище з посиланням на відповідні правові позиції Верховного Суду, які є усталеними із цього питання, обставина щодо поважності причин повторної (не першої) неявки представника позивача до суду не має правового значення при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, оскільки останній не був позбавлений можливості подати клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того, позивач не був позбавлений можливості забезпечити участь іншого представника у розгляді справи. При цьому суд враховує, що клопотання про розгляд справи у його відсутності від представника позивача до суду не надходило.

Таким чином, суд встановив, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання представник позивача повторно у судове засідання не з`явився та від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18), постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21).

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає за необхідне постановити ухвалу, якою залишити позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 247, 257, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суд ,-

постановив:

позов Львівської міської ради до ОСОБА_1 , третіх осіб Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, Регіонального ландшафтного парку "Знесіння" про визнання права комунальної власності - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право, передбачене ч. 2 ст. 257 ЦПК України, на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Повний текст ухвали суду складено і підписано 04.01.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя Мармаш В.Я.