Справа № 151/2/21
Провадження № 2/151/57/21
Рішення

іменем України

11 березня 2021 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: судді Моцного В.С.

за участю секретаря Зьомко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник, Вінницької області, в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, цивільну справу №151/2/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Чечельницьке районне споживче товариство про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ольгопільської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Чечельницьке районне споживче товариство про визнання права власності за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 січня 2009 року у Чечельницького районного споживчого товариства в особі ОСОБА_2 придбав комплекс будівель та споруд загальною площею 728,5 кв.м., а саме: склад -"А" площею 327,7 кв.м. та склад -"Б" площею 400,8 кв.м., що знаходяться за адресою в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.01.2009 року та актом прийому-передачі до зазначеного договору. Вказаний договір купівлі-продажу укладався в письмовій формі та не реєструвався, оскільки правовстановлюючий документ у продавця на об`єкт продажу відсутній. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на вищевказаний комплекс будівель та споруд.

22.01.2021 року представник відповідача голова Ольгопільської сільської ради М.Савченко подав до суду відзив, вважаючи вимоги позивача до Ольгопільської сільської ради безпідставними та необгрунтованими, оскільки є неналежним відповідачем, а позивачем здійснюється підставне (титульне) володіння вказаним майном. При цьому зазначив, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна (який відомий позивачу на підставі договору купівлі продажу від 15.01.2009 року) або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Просить в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання позивач не з`явився подавши до суду з письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити.

Представник відповідача голова Ольгопільської сільської ради Гайсинського району М.Савченко в судове засідання не з`явився, 27.01.2021 року подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Чечельницького районного споживчого товариства, адвокат Страшок О.В., в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу від 15.01.2009 року продавець ЧЕЧЕЛЬНИЦЬКЕ РАЙОННЕ СПОЖИВЧЕ ТОВАРИСТВО в особі ОСОБА_2 діє на підставі Статуту, з одного боку та покупця ОСОБА_1 з другого боку уклали даний договір, де продавець продає виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: склад (літера "А", площею 327,7 кв.1) та склад (літера "Б", площею 400,8 кв.м.) розташованих в АДРЕСА_1 , а покупець приймає і зобов`язується оплатити його, на умовах даного договору.

Як вбачається із акту прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 15.01.2009 року продавець ЧЕЧЕЛЬНИЦЬКЕ РАЙОННЕ СПОЖИВЧЕ ТОВАРИСТВО в особі ОСОБА_2 , що діє на підставі Статуту, з одного боку та покупця ОСОБА_1 з другого боку, склали цей акт про приймання та передачу: склад (літера "А", площею 327,7 кв.1) та склад (літера "Б", площею 400,8 кв.м.) розташованих в АДРЕСА_1 . Сторони не мають одна до одної ніяких претензій.

Відповідно до технічного паспорту виготовленого станом на 31 серпня 2020 року на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, склад позначений на плані літерою "А", загальною площею 327,7 кв.м. та склад позначений на плані літерою "Б", загальною площею 400,8 кв.м. знаходяться в АДРЕСА_2 .

Згідно висновку про ринкову вартість, оціночна (ринкова) вартість виробничого будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 970,1 кв.м., що розташована за адресою в АДРЕСА_2 , станом на 17 грудня 2020 року склала 80 100 грн.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Із довідки КП "Тульчинського МБТІ" №757 від 23 вересня 2020 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року, згідно архівних даних право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою в АДРЕСА_2 - не зареєстровано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 238032248 відомості про право власності на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_2 відсутні.

Враховуючи викладене, фактично не встановлено власника на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: склад позначений на плані літерою "А", загальною площею 327,7 кв.м. та склад позначений на плані літерою "Б", загальною площею 400,8 кв.м. , які знаходяться в АДРЕСА_2 , а виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами набутий позивачем правомірно, а другим шляхом визнати за ним право власності неможливо, через відсутність належних документів, суд вважає за можливе позов задоволити та визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: склад позначений на плані літерою "А", загальною площею 327,7 кв.м. та склад позначений на плані літерою "Б", загальною площею 400,8 кв.м., які знаходяться в АДРЕСА_2 , відповідно до технічного паспорту станом на 31 серпня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ) право власності на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 728,5 кв.м., а саме: склад -"А" площею 327,7 кв.м. та склад -"Б" площею 400,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.С.Моцний