Номер провадження: 22-ц/813/190/22
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Чирці Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Довбишева Дмитра Олександровича на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 25 січня 2021 року про відмову у відновленні втраченого провадження за заявою ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

4 листопада 2020 року до Київського районного суду м.Одеси надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Іванової Ганни Степанівни про відновлення втраченого судового провадження. В обґрунтування вимог, заявник зазначав, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Заявником зазначено, що після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 є його спадкоємицею за законом. В свою чергу, 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В даній позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що є спадкоємицею померлого за законом першої черги, як дружина померлого. Тому, заявником зазначено, що відновлення матеріалів втраченого судового провадження є важливим для захисту прав на спадкування ОСОБА_2 (а.с.1-4).

25 січня 2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси відмовлено у відновленні втраченого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, закінченої ухваленням рішення. Роз`яснено учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів (а.с.46).

09 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Довбишев Дмитро Олександрович направив засобами поштового зв`язку через Київський районний суд м.Одеси апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року про відмову у відновленні втраченого провадження. Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою. Апелянт звертає увагу, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (про відновлення якої була подана заява ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу, перебуває на розгляді в Одеському апеляційному суді, і при цьому, як стверджує апелянт, рішення по цій справі не набрало законної сили адже провадження у справі не завершено і розгляд триває. Апелянт зазначає, що за таких обставин суд першої інстанції повинен був відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 адже, відповідно до чинного законодавства, суд відмовляє у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження у разі подання заяви про відновлення судового провадження, втраченого до закінчення судового розгляду. Також, апелянт звертає увагу на те, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду, в той час як ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу участь не приймала. Окрім того, апелянт вказує на те, що сімейні правовідносини не допускають правонаступництва, а отже, апелянт вважає, що ОСОБА_2 у справі про розірвання шлюбу не може та не могла виступати в якості правонаступника, а отже не може ініціювати відновлення втраченого судового провадження у справі. Апелянт вважає, що зазначена ОСОБА_2 в заяві мета відновлення провадження не була пов`язана із захистом її прав чи інтересів, адже, в заяві вона не пояснила який обсяг матеріалів необхідно відновити та яким чином наявність або відсутність таких матеріалів впливає на її право на спадкування, яким чином її права буде порушено якщо матеріали не будуть відновлені. Відповідно до цього, апелянт посилається на ст. 492 ЦПК України та зазначає, що в такому разі суд першої інстанції повинен був своєю ухвалою залишити заяву без розгляду. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі як мету відновлення провадження ОСОБА_2 вказано звернення до суду із заявою про перегляд рішення в суді апеляційної інстанції, хоча, як вказує апелянт, представник ОСОБА_2 під час розгляду заяви не зазначала таку мету та в заяві про відновлення провадження про неї не вказувала. Апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено інформації про рішення, наявність якого врахована під час розгляду заяви ОСОБА_2 , таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до висновків які не відповідають обставинам справи. Також, апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що при вирішенні питання про можливість відновлення втраченого судового провадження врахована наявність судового рішення, яке містилось в архівних матеріалах, апелянт вважає такі висновки безпідставними, оскільки суду не було достеменно відомо про наявність або відсутність такого рішення, оскільки воно перебуває в суді апеляційної інстанції. Окрім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано наявність суперечностей в довідці від 13.11.2019 року №46006, в якій зазначено, що в архівних матеріалах зберігається оригінал рішення від 12.04.1994 року, у той час як рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу ухвалено 12.04.1991 року. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не вчинено жодних процесуальних дій, направлених на відновлення втраченого судового провадження. Апелянт просить суд скасувати ухвалу київського районного суду м. Одеси від 25.01.2021 року про відмову у відновленні втраченого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, та закрити провадження за заявою ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження (а.с.57-63).

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що стороною не було надано документів, які б могли слугувати підставами для поновлення знищеного провадження.

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Вказане рішення набрало законної сили. Матеріали справи були знищені в зв`язку з завершенням строків зберігання.

Як вбачається з ЄДРСР 15.02.21 ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про відновлення втраченого провадження, за результатами якого 08.06.21 було прийнято ухвалу (головуючий - суддя Васильків О.В.) про часткове відновлення провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу в частині рішення Київського районного народного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року про справі № 2-905 /1991. Вказана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

При цьому на момент вказаного звернення до суду вже існувала відмова від 25.01.21 року (головуючий - суддя Маломуж А.І.) щодо відновлення втраченого провадження в межах цього провадження.

Крім того, з ЄДРСР вбачається, що постановою Одеського апеляційного суду від 05.05.2021 року (головуючий - суддя Комлева О.С., судді Гірняк Л.А., Сегеда С.М.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 1991 року про розірвання шлюбу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, було залишено без задоволення. Апеляційне провадження було відкрито 03.02.2020 р., а 08.07.20 року ОСОБА_2 була притягнута апеляційним судом до участі в розгляді апеляційної скарги у якості третьої особи.

Згідно зі ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. За таких обставин усуваючи юридичне протиріччя між існуючими процесуальними рішеннями судів з врахуванням предмету апеляційного оскарження та його меж на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує процесуальне рішення суду першої інстанції та приймає рішення про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 377, 255, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Довбишева Дмитра Олександровича - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 25 січня 2021 року про відмову у відновленні втраченого провадження - скасувати.

Провадження в справі закрити.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

16.12.2021 року м. Одеса