справа № 691/511/21
провадження № 2/691/431/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служби у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,-

встановив :

25 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_5 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служби у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що з 10 листопада 2012 року по 23 березня 2018 рік перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Під час зареєстрованого шлюбу народилась неповнолітня дитина - донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту розірвання шлюбу, донька ОСОБА_6 , за сумісною домовленістю, залишилась проживати разом з відповідачкою по справі. Відповідно до рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 21 січня 2018 року, з нього на користь ОСОБА_5 , проводяться стягнення аліментів на утримання дитини. Заборгованість по аліментах відсутня. З моменту розірвання шлюбу, з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, створилися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості спілкування з дитиною. Всі намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводить лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та створює такі обставини через які він не може зустрічатися з донькою, спілкуватись через засоби інформаційного зв`язку, що на даний час не є проблематичним. Відповідач постійно змінює місце проживання, що систематично призводить до зміни місць навчання дитини та неможливості в побаченнях. Весь час намагається налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечення всім необхідним для розвитку та становлення. Для остаточного врегулювання спору щодо побачень та спілкування з дитиною, відповідач ОСОБА_5 звернулася з відповідною заявою до Служби у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області та, згідно розпорядження від 27 лютого 2019 року, визначено спосіб у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_6 , з врахуванням думки відповідача, наступним чином: субота з 11 год до 18 год., неділя з 9 год до 17 год., канікулярні та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками. Починаючи з 2020 року, відповідач почала ухилятись від виконання розпорядження Служби у справах дітей та своєї домовленості, пояснюючи це тим, що дитина постійно хворіє, при цьому на його прохання надати відповідні документи, категорично відмовлялася. Окрім зміни місця проживання, відповідач постійно змінює номера телефонів, що позбавляє його права в спілкуванні з дитиною, дізнаватися про стан здоров`я, вподобання, інтереси, захоплення дитини. Таким чином, його права, як батька, є порушеними. Неодноразово звертався до Служби у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації про вирішення питання щодо зобов`язання відповідача ОСОБА_5 виконувати розпорядження №51 від 27 лютого 2019 року, визначити чи доцільно використовуються кошти, які стягуються з нього на утримання дитини, але у відповідях на звернення та прохання посприяти вирішенню питання рекомендовано було звернутися до суду. Як батько, розуміє свій батьківський обов`язок у прийнятті участі у вихованні дитини та має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду доньці не існує. Створення перешкод відповідачем по справі у спілкуванні із донькою, порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу інтереси дитини. З метою недопущення негативного впливу на дитину, прийняв рішення звернутися до суду.

В ході судового розгляду відповідач ОСОБА_5 повідомила суд та представила свідоцтво про шлюб від 28 серпня 2021 року Серії НОМЕР_1 , видане Городищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ), за змістом якого, згідно актового запису №71 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та набула прізвище ОСОБА_10 (а.с.124).

Позивач ОСОБА_1 , у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечив узгодити графік побачень із донькою, з відповідачем по справі, як матір`ю та придбати мобільний телефон для доньки, з можливістю спілкуватися і в такий спосіб.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги визнали частково та пояснили, що перешкоди у спілкуванні батька і дитини, не створюються, щодо систематичних побачень згідні, але без визначення годин у дні народження та спілкування по телефону, остільки слід врахувати, що у дитини відсутній телефон, який необхідно придбати. Подали відзив на позов за змістом якого вбачається, що фактично з моменту розірвання шлюбу і до звернення в Службу у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області, з позивачем виникли непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Будь-які її спроби мирним шляхом врегулювати даний спір призводили до конфліктів. Так, ОСОБА_1 міг в будь-який час, в тому числі і нічний час, та в будь-якому стані приїжджати до них та влаштовувати сварки, щоб дала дитину. Крім того, він неодноразово без її відома намагався забрати доньку з дитячого садочка та відвезти в невідомому їй напрямку. Всі ці обставини створювали для неї та її сім`ї значні незручності, а також дуже негативно впливали на психіку самої дитини, яка починала сильно боятися та плакати. В свою чергу, ОСОБА_1 навпаки починав ще більше влаштовувати конфлікти та сварки. Після чисельних спроб вирішити дане питання, шляхом переговорів, взаємних поступок, з метою недопущення страждань та негативного впливу на психіку дитину, змушена була звернутися в порядку визначеному чинним законодавством України із заявою до Служби у справах дітей Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області з приводу визначення порядку спілкування дитини з батьком. Згідно розпорядження від 27 лютого 2019 року, визначено спосіб у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_6 , з врахуванням думки відповідача, наступним чином: субота з 11 год до 18 год., неділя з 9 год до 17 год., канікулярні та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками. З моменту дії зазначеного розпорядження і по сьогоднішній день , нею воно виконується в повному обсязі, без порушення його приписів. Жодних перешкод у визначений розпорядженням спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_6 не чиниться. У визначені в розпорядженні дні та години ОСОБА_1 вільно забирав дитину, окрім випадків коли дитина дійсно хворіла, підтвердженням чого є записи у медичній картці ОСОБА_6 ..

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служби у справах дітей Городищенської міської ради Черкаської області Кравченко О.В. позовні вимоги визнала та вважає за необхідне, виключно в інтересах дитини, встановити графік побачень з батьком.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши сторони, дослідивши письмові і електронні докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен з`ясувати обставини, які пов`язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини - ст. 265 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Для вирішення спору між сторонами суд застосовує наступне чинне законодавство.

За положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Дитині необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Частиною 1 ст. 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, сприяють підтримуванню на регулярній основі особисих відносини і прямих контактів з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.У Декларації прав дитини зазначено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Принцип 6 Декларації прав дитини встановлює, що дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і, у всякому випадку, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За правилами ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейний Кодекс України регулює сімейні, особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, в тому числі: відносини між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до вимог ст.141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Під час судового розгляду на підставі наданих суду доказів встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року було розірвано (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_6 (а.с.6). Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 не визначено (а.с.5). Відповідно до довідки Смілянського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) від 21 травня 2021 року №19.13-36/12091 та розрахунуку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № за АСВП:55438161, позивач, будучи зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , заборгованості не має (а.с.7-8). Згідно розпорядження Городищенської Районної Державної Адміністрації Черкаської області від 27 лютого 2019 року про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_6 , визначено спосіб у вихованні та спілкуванні з донькою наступним чином: субота з 11 год до 18 год., неділя з 9 год до 17 год., канікулярні та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками (а.с.9). В підтвердження доводів про зміну місця проживання неповнолітньої ОСОБА_6 , позивач надав наступні довідки. Довідку закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Ялинка» с.Думанці Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 11 червня 2021 року №14 про те, що ОСОБА_6 відвідувала вказаний заклад з 01 вересня 2018 року по 10 листопада 2018 року (а.с.34). З 12 листопада 2018 року до вступу у перший клас, ОСОБА_6 відвідувала Чорнявський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Черкаської районної ради Черкаської області, що підтверджується довідкою від 11 червня 2021 року №14/04 (а.с.35). Згідно довідки Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №32 Черкаської міської ради Черкаської області від 11 червня 2021 року №309, ОСОБА_6 навчалась у 2-В класі вказаного навчального закладу в період з 13 лютого 2020 року по 07 червня 2021 року (а.с.36). Як вбачається із довідки ФОП ОСОБА_11 від 09 червня 2021 року, позивач працюючий, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони (а.с.37-38). Позивач ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 , довідка про реєстрацію місця проживання від 09 червня 2021 року №1480 (а.с.39). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 10 червня 2021 року, за місцем проживання та реєстрації позивача, для виховання, розвитку та проживання дитини створено всі належні умови (а.с.40). Як вбачається із заяви ОСОБА_5 поданої до Чорнявського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Черкаської районної ради Черкаської області від 09 листопада 2018 року №14, відповідач ОСОБА_5 взяла на себе обов`язки щодо відвідування ОСОБА_6 дошкільного закладу, в тому числі в забезпеченні навчальними приладами та оплаті за харчування (а.с.57). У вказаній заяві відповідач ОСОБА_5 зазначила на можливість віддавати дитину лише супроводжуючій особі ОСОБА_12 , позивач ОСОБА_1 , як батько дитини, не вказаний (а.с.57). Відповідач ОСОБА_5 працююча, має постійний дохід, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 10 червня 2021 року №20.1.0.0.0/7-210610/7 про місце роботи та довідкою від 10 червня 2021 року №20.1.0.0.0/7-210610/8 про заробітну плату (а.с.89-90). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07 липня 2021 року №392, відповідач ОСОБА_5 проживає у не зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 та дітьми ОСОБА_13 і ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , без реєстрації, будинок належить ОСОБА_14 (а.с.92-94). Відповідно до свідоцтва досягнень учениці 2-В класу ОСОБА_6 за 2020-2021 навчальний рік, а саме пропозиції вчителя є доцільним підтримувати в дитині впевненість і самостійність (а.с.95). За зверненням позивача ОСОБА_1 , Службою у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту Виконавчого комітету Золотоніської міської ради, встановлено, що за вказаною адресою в АДРЕСА_2 відповідач ОСОБА_5 з неповнолітньою ОСОБА_6 не проживає, сім`я переїхала на постійне проживання в с.Коробівка Золотоніського району (а.с.112). Обстежити умови проживання неповнолітньої ОСОБА_6 вдалося лише 30 серпня 2021, про що було складено Акт обстеження умов проживання від 30 серпня 2021 року, Акт оцінки потреб сім`ї/особи від 30 серпня 2021 року, Висновок оцінки потреб сім`ї, згідно яких відповідач ОСОБА_5 проживає у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 та дітьми ОСОБА_13 і ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , в будинку проводяться ремонтні роботи, для дітей відведено окрему кімнату, ОСОБА_6 забезпечена необхідним сезонним одягом і взуттям, засобами гігієни, шкільним приладдям, має місце для навчання, ліжко, продовжує навчання в Коробківському навчально-виховному комплексі, психоемоційний стан дитини стабільний, дитина легко та спокійно ішла на контакт з членами комісії, ознаки тривожності відсутні (а.с.113-119). Вище вказане підтверджується довідкою Коробківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти» від 02 листопада 2021 року №68 (а.с.128), за змістом якої вбачається, що в період з 07 жовтня по 21 жовтня 2021 року, неповнолітня ОСОБА_6 перебувала на самоізоляції, у зв`язку з чим проходила курс лікування (а.с.129-133). Зміна прізвища відповідача ОСОБА_5 відбулася у зв`язку із реєстрацією шлюбу 28 серпня 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с.124). Як вбачається із Висновку виконавчого комітету Городищенської міської ради від 10 грудня 2021 року №1379/01-02-24, на Комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітньою дочкою, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання якої сплачуються в повному обсязі, бажання батька безперешкодно бачитися з дитиною та спілкуватися з нею в телефонному режимі, дослідивши умови проживання дитини, характер відносин між дитиною і кожним з батьків, беручи до уваги: ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи особисту прихильність дитини до батьків, вік дитини, стан її здоров`я, інтереси, її право на вибір, та інші обставини, що мають істотне значення, а саме забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини, Орган опіки та піклування рекомендує матері, ОСОБА_5 забезпечити безперешкодне спілкування батька з дочкою, шляхом систематичних побачень та надавати батькові можливість спілкуватися з дочкою за допомогою засобів комунікацій, а саме інтернет, телефон, відеозв`язок (а.с.140). За результатами перегляду та прослуховування інформації на диску відеозапису із телефонними розмовами, які відбувалися в період з 21 квітня 2021 року по 09 червня 2021 року між позивачем та донькою, встановлено бажання спілкуватися, існування тісного родинного зв`язку.

Так, згідно з ч.1ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.У відповідності до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи, як то визначено ч.ч.1, 2 ст.159 СК України.Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати або батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. На національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певну свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але, у всякому випадку забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення, зокрема, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кудла проти Польщі». У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олссон проти Швеції» від 27 листопада 1992 року, суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовки дитини до свідомого життя у суспільстві.

При ухваленні рішення, суд враховує і ту обставину, що відповідач зареєструвала повторно шлюбні відносини, створила нову сім`ю і тому не можна залишати поза увагою правових наслідків нових шлюбів для сторін по справі, які полягають у праві спільно вирішувати питання сім`ї з новими чоловіком та дружиною на засадах рівності, поваги. При прийнятті рішення, суд враховує права та інтереси батьків і неповнолітньої дитини при обговоренні графіку днів і побачень та враховує, що сторони прийшли до спільного рішення про визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання батька, тощо) стосовно доньки ОСОБА_6 , шляхом надання систематичних побачень.

Суд погоджується із доводами позивача про обмеження зі сторони відповідача у спілкуванні та побаченні з донькою, остільки із змісту вивчених доказів вбачаються факти зміни місця проживання, відвідування дошкільних закладів.

Оцінюючи зібрані та досліджені у справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява, підлягає до задоволення.

Позовні вимоги підтверджуються: копією рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року; копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 ; копією довідки Смілянського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) від 21 травня 2021 року №19.13-36/12091; копією розрахунуку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № за АСВП:55438161; копією Розпорядження Городищенської Районної Державної Адміністрації Черкаської області від 27 лютого 2019 року; копією довідки закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Ялинка» с.Думанці Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 11 червня 2021 року №14; копією довідки Чорнявського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Черкаської районної ради Черкаської області, від 11 червня 2021 року №14/04; копією довідки Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №32 Черкаської міської ради Черкаської області від 11 червня 2021 року №309; копією довідки ФОП ОСОБА_11 та характеристики від 09 червня 2021 року; копією довідка про реєстрацію місця проживання від 09 червня 2021 року №1480; копією Акту обстеження житлово-побутових умов від 10 червня 2021 року; копією заяви ОСОБА_5 до Чорнявський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Черкаської районної ради Черкаської області від 09 листопада 2018 року №14; копіями довідок АТ КБ «ПриватБанк» від 10 червня 2021 року №20.1.0.0.0/7-210610/7 та від 10 червня 2021 року №20.1.0.0.0/7-210610/8; копією Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07 липня 2021 року №392; копією свідоцтва досягнень учениці 2-В класу ОСОБА_6 за 2020-2021 навчальний рік; копією Акту обстеження умов проживання від 30 серпня 2021 року; копією Акту оцінки потреб сім`ї/особи від 30 серпня 2021 року; копією Висновку оцінки потреб сім`ї від 30 серпня 2021 року; копією довідки Коробківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти» від 02 листопада 2021 року №68; копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 ; Висновком виконавчого комітету Городищенської міської ради від 10 грудня 2021 року №1379/01-02-24; квитанцією про сплату судового збору №95 від 24 травня 2021 року.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.8, 9, 20 Конвенції про права дитини, ст.6ст.13 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Декларацією з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст.ст.7, 8, 141, 150, 152, 153, 155, 158, 159, 161, 171Сімейного Кодексу України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 100, 101, 263, 264 ,265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служби у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - задоволити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_6 .

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання батька, тощо) стосовно доньки ОСОБА_6 , шляхом надання систематичних побачень:

- кожної другої та четвертої суботи і неділі місяця, починаючи з 10.00 год. суботи до 14.00. год неділі з можливістю відвідування місця проживання батька ( з ночівлею);

- побачення 23 травня кожного року (день народження дитини), з можливістю відвідування разом розважальних закладів;

- спільного відпочинку дитини з батьком у період щорічних літніх канікул не менше 10 днів без присутності матері;

та:

- надання необмежених розмов з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку, в режимі відеозв`язку через мережу Інтернет -

надавши батьку, ОСОБА_1 , та матері, ОСОБА_2 , право змінювати порядок та узгоджувати час спілкування з дитиною за їх взаємною згодою, враховуючи добровільне волевиявлення дитини на таке спілкування.

Рекомендувати батьку, ОСОБА_1 , та матері, ОСОБА_2 , здійснювати та виконувати батьківські обов`язки на повазі до прав дитини, неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , попереджати один одного про свої дії щодо дитини, узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, харчування, сну, стану здоров`я та інтересів дитини, з метою забезпечення її здорового виховання та розвитку, як то визначено ст.150 СК України «Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини» та ст.152 СК України «Забезпечення права дитини на належне батьківське виховання».

Рішення суду набирає законної сили напротязі тридцяти днів та може бути оскаржене.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко