Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

23 грудня 2021 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича про визначення частки у спільному сумісному майні,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. звернувся до суду з поданням про визначення частки в праві власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України, виходячи з наступного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.04.2009 року №ц2-2430/09 позов задоволено, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 і ПП «Ісідо» на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором і договором поруки 139001, 62 дол. США, що еквівалентно 1070312, 47 грн., шляхом звернення стягнення на предмети: договору іпотеки, укладеного 18.09.2006 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_4 , договору іпотеки, укладеного 19.09.2006 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , договорів застави від 18.09.2006 року та 19.09.2006 року, укладених між АППБ «Аваль» та ОСОБА_3 та договору іпотеки від 27.09.2006 року, укладеного між АППБ «Аваль» та ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_3 , ПП «Ісідо», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати у розмірі по 288,33 грн. з кожного.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Згідно з частиною першою статті 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Реалізація заставленого майна має ряд особливостей, враховуючи існування спеціальних законів, зокрема, «Про іпотеку», «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у яких чітко передбачені дії виконавця для реалізації обтяженого майна. Заставне майно повинно бути арештоване виконавцем на загальних підставах, про що повідомляється застоводержатель, відмінний від стягувача (частина 4 статті 50, частина 3 статті 51 Закону).

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Одним з найпоширеніших видів застави є іпотека.

Закон України «Про іпотеку» передбачає три способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду (судовий спосіб звернення стягнення); на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (обидва позасудові).

Статтею 51 Закону № 1404-VIII передбачено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Частиною сьомою цієї статті визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».Отже, ця норма є відсильною та надає судовому виконавцю повноваження застосувати до реалізації предмета іпотеки у виконавчому провадженні за рішенням суду про стягнення боргу положення Закону України «Про іпотеку», які визначають особливості звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку за Законом України «Про іпотеку».

За змістом частини першої статті 41 Закону № 898-IV убачається, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. (Постанова ВС від 25 травня 2021 року, справа № 923/971/19, провадження № 12-21гс21)

За такого, на підставі вищевикладеного, заявнику необхідно уточнити позовні вимоги та вказати необхідність визначення частки в праві власності боржників на квартиру, яка є предметом договору іпотеки і на яку рішенням суду від 06.04.2009 року звернуто стягнення.

При цьому, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заявуподання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича про визначення частки у спільному сумісному майні- залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова