Справа № 472/144/21
Провадження №2/472/156/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2021 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кучерявенко С.С.,

за участю секретаря Чорної О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Веселинівської селищної ради Веселинівського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунутування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 (далі - спадкодавець).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 і всього майна, що знаходиться у житловому будинку та допоміжних господарських будівлях та в спорудах та на земельну ділянку за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя спадкодавець склала заповіт, за яким все майно, що належало їй на день смерті, заповіла йому.

04 вересня 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Болгарчук О.Ф. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, однак нотаріусом йому було відмовлено, оскільки наданий правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві не відповідає вимогам, встановленим ст. 47 Закону України "Про нотаріат".

В зв`язку з цим, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву відповідач не надав.

Відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника відповідача, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання та подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Заслухавши вступне слово представника позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_3 , смерть якої було зареєстровано 01 лютого 2011 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 і всього майна, що знаходиться у житловому будинку та допоміжних господарських будівлях та в спорудах і на земельну ділянку за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя спадкодавець склала заповіт, за яким все майно, що належатиме їй на день смерті, заповіла позивачу.

На виконання вимог чинного законодавства позивач звернувся до приватного нотаріуса Болгарчук О.Ф. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , нотаріусом йому було відмовлено, оскільки наданий правовстановлюючий документ про належність спадкового майна спадкодавцеві не відповідає вимогам, встановленим ст. 47 Закону України "Про нотаріат" та надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2018 № 635/02-31.

Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.

Згідно ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Матеріалами спадкової справи №41/2011 встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все належне їй майно на день смерті заповіла - ОСОБА_2 ; позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину, про що подав відповідну заяву нотаріусу 26.07.2011 року; спадкоємців передбачених статтею 1241 Цивільного кодексу України, а також пережившого чоловіка немає.

Позивач ОСОБА_2 є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом ЗАГС Новокузнецького міськвиконкому Кемеровської області Російська Федерація 11.08.1977 року, отримав право на спадкування за заповітом.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадщину позивач прийняв відповідно до ст. 1223, ч.3 ст.1268 ЦК України, та шляхом подання нотаріусу заяви 26 липня 2011 року про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №41/2011року .

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

Факт належності спадкового майна спадкодавцю ОСОБА_3 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 01.02.1988 року, виданого виконавчим комітетом Новосвітлівської сільської ради народних депутатів трудящихся Веселинівського району Миколаївської області та зареєстровано Веселинівською філією КП "ММБТІ" 01.02.1988 року за № 339; довідкою КП "ММБТІ" № 2-416 від 21.12.2020 року; довідкою Новосвітлівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 06.11.2020 року за № 559; технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 15.06.1989 року; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 790543 від 10.12.2010 року.

Згідно Звіту про незалежну оцінку вартості об`єкта нерухомості ринокова вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 57 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивач прийняв спадщину відповідно до ст. 1223 ЦК України, ч.3 ст.1268 ЦК України, та шляхом подання нотаріусу заяви від 26 липня 2011 року про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №41/2011, то спадщина належить йому з часу її відкриття.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 11, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - за релігійним переконанням відмовився від прийняття реєстраційного номеру, паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 06 липня 1997 року, право власності на житловий будинок та допоміжні господарські будівлі та споруди ( літ. А-1 - Житловий будинок; літ. В - Комора; літ.Г -Комора; літ. Е - Вбиральня; літ. Ж - Гараж; літ. Кпд - погріб; літ. Д - Сарай; літ.И - Сарай; літ. Л - Сарай; літ. М -Сарай; літ. Н - Сарай; літ.О - Сарай; літ. П - Сарай; літ. Р - Сарай; літ. С - Сарай; літ. Т - Сарай; літ. Ф - Сарай; літ. У - Навіс; №10 - Ворота; №11 - Огорожа; №12 - Огорожа; №3 - Водопровідна колонка; №4 - Басейн; №5 - Хвіртка; №6 - Огорожа; №7 - Огорожа; №8 - Ворота; №9 - Огорожа; №І - Замощення; №ІІ - Замощення; №ІІІ - Відмостка), який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12 березня 2021 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області С.С. Кучерявенко