10.03.2021 Справа № 756/3335/21
Справа пр. № 2/756/3641/21
ун. № 756/3335/21
У Х В А Л А

10 березня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Ч. 2 зазначеної статті передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. За положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Предметом позову ОСОБА_1 є звільнення з-під арешту її майна, що був накладений постановою державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції від 10 травня 2000 року №184/8 та постановою державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції від 19 жовтня 2000 року № 1069/8.

З долучених до позовної заяви документів вбачається, що позивачеві на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 . На це майно накладено арешт постановами державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції від 10 травня 2000 року б/н та від 19 жовтня 2000 року № 1069/8.

Документів, які б засвідчували, що ОСОБА_1 є власником будь-якого іншого нерухомого майна, на яке накладено арешт постановами державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції від 10 травня 2000 року б/н та від 19 жовтня 2000 року № 1069/8, позивачем не надано.

Позивач до своєї позовної заяви не долучає жодних доказів на підтвердження вартості згаданих квартири та будинку (зокрема відсутні висновки про вартість нерухомого майна станом на 2021 рік тощо).

Слід зазначити, що згідно з даними загальнодоступних джерел на сьогоднішній день ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , яка знаходяться в Деснянському районі м. Києва, перевищує за своєю вартістю вартість будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином, відповідно до положень ст. 30 ЦПК України дана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва, оскільки об`єкти нерухомого майна, належного на праві власності позивачу, не знаходяться на території Оболонського району м. Києва.

За приписами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на те, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудна) Деснянського районного суду м. Києва, її слід надіслати на розгляд цьому суду.

Керуючись ч. ч. 1-2 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту - надіслати за підсудністю на розгляд Деснянському районному суду м. Києва у зв`язку з тим, що вказана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук