Справа № 212/1119/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді: Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання: Яцик А.Д. розглянувши у відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка»(далі ПрАТ«Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я, при виконанні трудових обов`язків. В обґрунтування позову зазначив, що з 2 жовтня 2019 року був прийнятий на дільницю №7 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» учнем прохідника 1 розряду з повним робочим днем у підземних умовах. 04 вересня 2020 року з ним стався нещасний випадок, про що був складений 11 вересня 2020 року акт розслідування нещасного випадку на виробництві. Внаслідок нещасного випадку він отримав СТ.ЗТГ. Забій грудної клітки. Забій, садно лівого стегна, шиї,грудної клітки. Закритий перелом с/3 та н/3 правого стегна зі зміщенням уламків. Виражений больовий синдром. Травма відноситься до категорії тяжких.

Висновком МСЕК від 15 грудня 2020 року позивачу первинно встановлено 80 % втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва з 14 грудня 2020 року до 01 січня 2022 року з наступним переоглядом 01 грудня 2021 року, встановлено 2 групу інвалідності.

Позивач вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я і йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що після травмування він страждає від сильного фізичного болю, не спить нормально по ночам. Після встановлення йому інвалідності 2 групи, він був звільнений з підприємства і весь час перебуває вдома, від чого відчуває себе відірваним від соціуму та ущербним, не може вести нормальний спосіб життя, постійно потребує підтримки рідних. Пересувається за допомогою милиць, самостійно не може приготувати їжу, прийняти душ. Обмежений у рухах в правому суглобі ноги та у колінному суглобі, з допомогою милиць та палички відчуває себе невпевнено. Позивач, внаслідок отриманого трудового каліцтва, що супроводжується значною втратою працездатності та вказаними вище негативними наслідками, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, він позбавлений можливості вести активний спосіб життя.Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 300 000 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами.

Відповідач скористався правом надання відзиву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту завдання моральної шкоди та її розмір. Відповідач не приховував від позивача важкість та небезпечність технологічного процесу, не порушував технологію виробництва, а тому протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку настанням шкоди не вчиняв. Позивач свідомо обрав місце роботи зі шкідливими та небезпечними умовами праці. Натомість згідно акту саме позивач не оцінив імовірних наслідків можливості ушкодження свого здоров`я виконуючи роботи підземних умовах. Вважають, що шкоду позивачу було завдано внаслідок непереборної сили, а не з вини відповідача. Крім того, сума моральної шкоди є значно завищеною, такою що не відповідає тяжкості та характеру шкоди про наявність якої він стверджує, не відповідає вимогам розумності та справедливості.

Виходячи з вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 з 02 жовтня 2019 року по 21 грудня 2020 року працював на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» учнем прохідника 1 розряду з повним робочим днем у підземних умовах. Звільнений за станом здоров`я, що перешкоджає роботі, п. 2 ст. 40 КЗпПУ (копія трудової книжки (а.с.6).

04 вересня 2020 року з ОСОБА_1 при виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок, а саме: о 17 годині 25 хвилин, під час буріння шпурів під анкерне кріплення, стоячи обличчям до вибою, ОСОБА_1 відчув удар по правій нозі в районі стегна шматком гірничої породи, який випав з покрівлі виробки, в результаті чого, він впав на лівий бік, а його праву ногу притиснуло куском гірничої маси до підошви гірничої виробки. ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: СТ.ЗТГ. Забій грудної клітки. Забій, садно лівого стегна, шиї, грудної клітки. Закритий перелом с/3 та н/3 правого стегна зі зміщенням уламків, що підтверджується виписним епікризом КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» (а.с.24).

11 вересня 2020 року на підприємстві відповідача було складено Акт розслідування нещасного випадку, що стався 04 вересня 2020 року, форми Н-5, згідно висновку комісії, нещасний випадок з ОСОБА_1 визнано таким, що пов`язаний з виробництвом і складено Акт форми Н-1. Комісія встановила, що особами, дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є: ОСОБА_2 - гірничий майстер дільниці №7 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка», ОСОБА_3 в.о.начальника дільниці №7 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка», ОСОБА_4 прохідник дільниці №7 шахти «Ювілейна» та Іванцівський Б.Р. учень прохідника дільниці №7 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка», який в процесі роботи не перевірив стан покрівлі гірничої виробки на наявність відшарування гірничої маси та не обібрав їх з безпечного місця, чим не подбав про особисту безпеку та здоров`я при виконанні робіт про проведенню гірничих виробок, чим порушив вимоги пунктів 1.19.6.6., 2.2.3,2.2.5,2.2.6 «Инструкции по охране труда №10 для проходчика» ПрАТ «Суха Балка», затвердженої наказом генерального директора ПрАТ «Суха Балка» №456 від 19 вересня 2018 року. (а.с.7-18).

Висновком МСЕК від 15.12.2020 року позивачу первинно встановлено 80% втрати професійної працездатності у зв`язку з виробничою травмою з 14 грудня 2020 року до 01 січня 2022 року з наступним переоглядом 01 грудня 2021 року, встановлена 2 група інвалідності. (а.с.20).

Статтею 3 Конституції Українипередбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції Українипередбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Стаття 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Отже, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Право на отримання виплати за моральну шкоду за наявності факту її заподіяння виникає у потерпілого з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК Україниморальна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання полягає, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я та травмуванням внаслідок нещасного випадку.

Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 внаслідок ушкодження здоров`я під час нещасного випадку на підприємстві відповідача заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування. При цьому, трудове каліцтво позивача, завдає йому фізичного болю та душевних страждань, яке виникло з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника безпечних умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповіднодо п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України '' Про судову практику в справах провідшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнавпозивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та зурахуванням інших обставин.

Зокрема, суд враховує характер отриманих позивачем тілесних ушкоджень під час нещасного випадку, які віднесені до тяжких, які завдають значного фізичного болю та душевних хвилювань за здоров`я позивачу, при цьому позивач у молодому віці 20 років майже повністю втратив професійну працездатність та отримав ІІ групу інвалідності, втратив роботу та можливість нормальних життєвих і виробничих стосунків, він постійно потребує сторонньої допомоги не маючи змоги самостійно пересуватись та самостійно себе обслуговувати, з урахуванням чого суд вважає необхідним та достатнім визначити розмір компенсації в сумі 200 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди саме в розмір 300 000грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Відповідно дост. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 153,237-1 КЗпП України, Законом України « Про охорону праці», ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258-259,263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 2000 грн.

В решті частини позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 ,зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», місце знаходження юридичної особи: 50029, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5, ЄРДПОУ- 00191329.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 12.03.2021 року.

Суддя М.Д.Власенко