справа № 208/8632/19
№ провадження 2/208/915/21
УХВАЛА

04 березня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув матеріали заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області «про оскарження дій державного виконавця»,-

встановив:

27 грудня 2019 року до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулась позивач ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області «про оскарження дій державного виконавця», відповідно до позовних вимог позивач прохає:

-Звільнити мене від уплати судового збору так як я знаходжусь за межею бідності - крім пенсії в розмірі 50 % прожиткового мінімуму я не отримую ніяких доходів та соц. допомоги (Колегія суддів Верховного суду по справах № К800/3695/17 № К9901/57056/18 та суддя Дніпровського окружного суду № К160/3047/19 звільняли мене від сплати судового збору);

-Зобов`язати державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Максютенко Аллу Миколаївну перерахувати розмір аліментів з липня 2017 року згідно рішення суду 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та нараховувати аліменти згідно виконавчого листа та враховуючи що я з 01.09.2015 року по 01.10.2017 рік не отримував мінімальний прожитковий мінімум та з урахуванням боргу ПФ по виконавчому листу №208/7592/16 виданого 04 лютого 2019 року;

-Зобов`язати ОСОБА_2 - державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області вплатити мені кошти на канцелярські товари та виготовлення копій за подання адмін. позову з її бездіяльності я був змушений звернутись до суду 23 грн ФОП де я виготовляв копії працює на спрощеній системі оподаткування і я не можу надати товарні чеки (позовна заява з додатками подана до суду).

Ухвалою від 27 грудня 2019 року Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, заяву залишено без руху, з підстав визначених в ст.ст. 175-177 ЦПК України, а саме:

- - в порушення п.2. частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти,

- позивачем не зазначена - дата народження та РНОКПП позивача;

- в порушення п.3. частини 3 статті 175 ЦПК України позивачем повинна бути зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються позивачем не обґрунтовано суму стягнення грошових коштів у розмірі 23 гривні;

- в порушення п.4. частини 3 статті 175 ЦПК України позивачем повинно бути зазначено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- в порушення п.5. частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- в порушення п.8. частини 3 статті 175 ЦПК України перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- в порушення п.10 частини 3 статті 175 ЦПК України підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Копію ухвали ОСОБА_1 отримала особисто 22 грудня 2020 року, що підтверджено розпискою, щ міститься в матеріалах справи (а.с. 6).

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Вивчивши матеріали стави, суд приходить до висновку про повернення заяви, з огляду на наступне.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права частина перша статті 8 Конституції України. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права відповідно до частини перша статті 129 Конституції України в редакції, чинній на час розгляду заяви про скасування заочного рішення.

Суд здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права, а судді - керуючись відповідним принципом (частина перша статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 47 цього Закону в редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції; частина перша статті 48 вказаного Закону у редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції, що була чинною на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП] (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (див. рішення заява № 52854/99, пункт 52, ЄСПЛ 2003-IX).

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Суд враховує, що розгляд справі відбувається під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та те, що строки, визначені статтями ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину, та будь яких клопотань сторона позивача не подавав.

Таким чином, враховуючи вище викладене, та те що позивачем ОСОБА_1 станом на 04 березня 2021 року недоліки не усунуті, то згідно до ст.185 ЦПК України, позовна заява повертається позивачеві.

Враховуючи вищезазначене та керуючись вимогами ст.185 ЦПК України, -

постановив:

Матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державного виконавця Заводського районного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області «про оскарження дій державного виконавця»,- в порядку передбаченому ст. 185 ЦПК України, - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.