Справа № 643/4134/21
Провадження № 2-о/643/242/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту що має юридичне значеннгя,-

В С Т А Н О В И В:

10.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Заявник просить суд встановити даний факт з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Також, заявник вказує, що квартира АДРЕСА_1 , в якій проживав спадкодавець, була приватизована в рівних частинах між іншими співвласниками, яких було 4 особи. Спадкодавець також був співвласником даної квартири та є вітчимом заявниці. Факт того, що заявниця проживала останні 5 років зі спадкодавцем можуть підтвердити сусіди, про що склали відповідний акт від 15.04.2020 року.

Відповідно до акту сусідів, зазначено, що заявник не була рідною донькою спадкодавця.

В якості заінтересованої особи заявником було залучено лише приватного нотаріуса, який відмовив їй в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших співвласників в якості заінтересованих осіб заявник не залучає.

Відповідно до свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_2 , яке було долучено до заяви про встановлення факту, останній помер у 2011 році, отже суд бере до увагу ту обставину, що після смерті спадкодавця пройшло вже більше 10 років.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності - є встановлення юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявником своїх суб`єктивних прав. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як убачається зі змісту заяви, заявник просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю з метою прийняття спадщини.

Разом з тим, вказане питання може бути вирішене лише у позовному порядку, оскільки у будь-якому випадку це питання стосується спору про право.

Крім того, суд враховує ту обставину, що після смерті спадкодавця пройшло вже більше 10 років, з чого також вбачається спір про право, оскільки відповідно до змісту частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц зазначено, що «суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право».

Також суд враховує правову позицію викладену у Постанові Верховного суду у справі № 206/6186/18 від 21.09.2020 року, відповідно до якої "визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права."Аналогічні правові позиції викладені у Постановах Верховного суду від 23.12.2020 року у справі № 682/1303/19, у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 26.08.2020 року), у справі № 644/9753/19 (постанова ВС від 03.02.2021 року).

Виходячи з наведеного суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі, позаяк із заяви вбачається спір про право, тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в окремому провадженні.

Водночас, суд роз`яснює заявнику, що він має право звернутися до суду із позовною заявою на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 258 - 261, 293 - 294, 315 - 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі спадкодавцем, ОСОБА_3 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - відмовити;

Роз`яснити, що заявлені вимоги ОСОБА_1 можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя - О.О. Олійник