КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №752/7195/19 Головуючий у І інстанції - Мазур Ю.Ю.
апеляційне провадження №22-ц/824/531/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сержанюка А.С.,Суханової Є.М.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою,-

встановив:

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в користування позивачу - ОСОБА_2 житлову кімнату № 3 на плані технічного паспорта площею 14,00 кв.м.; виділити в користування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 житлову кімнату № 2 на плані технічного паспорта площею 18,6 кв.м.; у спільному користуванні залишити коридори площею 5,6 і 3,6 кв.м., кухню на плані технічного паспорта площею 8,6 кв.м., туалет на плані технічного паспорта площею 1,6 кв.м., ванну кімнату на плані технічного паспорта площею 3,3 кв.м., вбудовану шафу - 0,4 кв.м., балкон площею - 1,1 кв.м.; зобов`язати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» укласти із наймачами квартири АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 на площу 14,00 кв.м. та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на площу 18,6 кв.м. окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій; стягнути судовий збір в розмірі 1537,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 1990 як працівник міліції позивач покращив умови проживання і отримав дві кімнати житловою площею; одна кімната 18,6 кв.м., друга кімната 32,6 кв.м. в комунальній квартирі АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі у приватній власності ОСОБА_5 знаходиться житлова кімната площею 18,5 кв.м. вихід із кімнати йде в коридор площею 3,6 кв.м. Претензій до житлової площі і користування містами загального користування до ОСОБА_5 у позивача не має. Дві кімнати площею 18,6 кв.м. та 14,0 кв.м., а всього 32,6 кв.м. наймає позивач, власником житла є Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація. В 1995 позивач розлучився з ОСОБА_3 , з цього часу постійно проживав і проживає у кімнаті площею 14,0 кв.м. названої квартири. Сторони не дійшли згоди щодо порядку користування квартирою і оплати комунальних послуг, а тому виникла необхідність установити порядок і виділення позивачу в користування житлову кімнату 14,0 кв.м. інша кімната площею 18,6 кв.м. займається відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 постійно не сплачують комунальні платежі за проживання та користування приміщенням, створюють перепони у користуванні місцями загального користування, із-за чого виникають сварки та непорозуміння, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також просив зобов`язати Комунальне підприємство Керуюча компанія із обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва укласти із наймачами квартири окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій на виділені площі приміщень.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в користування позивачу - ОСОБА_2 житлову кімнату № 3 на плані технічного паспорта площею 14,00 кв.м.; виділити в користування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 житлову кімнату № 2 на плані технічного паспорта площею 18,6 кв.м.; у спільному користуванні залишити коридори площею 5,6 і 3,6 кв.м., кухню на плані технічного паспорта площею 8,6 кв.м., туалет на плані технічного паспорта площею 1,6 кв.м., ванну кімнату на плані технічного паспорта площею 3,3 кв.м., вбудовану шафу - 0,4 кв.м., балкон площею - 1,1 кв.м.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просило рішення скасувати і позов задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, а позов обгрунтований законодавством, яке є незастосовним при вирішенні спору. Відсутній зв`язок між посиланням позивача на створення відповідачами перешкод користування місцями загального користування та заявленими вимогами, та відсутнє обгрунтування, яке право буде відновлено чи захищено в результаті розподілу особових рахунків. Не залучено до участі в справі, зареєстрованих у справі малолітніх осіб.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення виконкому Московської районної ради народних депутатів м.Києва ОСОБА_2 на сім`ю з з чотирьох чоловік видано ордер на житлове приміщення № 86461 серія Б від 13.02.1990 на право зайняття житлового приміщення площею 32,6 кв.м., яка складається з 2 кімнат в квартирі комунальній за адресою: АДРЕСА_1

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , зазначена технічна характеристика квартири, а саме: квартира посімейного спільного заселення, розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 3 кімнат житлової площею 51,1 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 18,5 кв.м., 2-а кімната - 18,6 кв.м., 3-я кімната - 14,0 кв.м., кухні площею 8,6 кв.м., ванної кімнати - 3,3 кв.м., коридору - 5,6 ; 3,6 кв.м., вбудованої шафи - 0,4 кв.м., загальна площа квартири 75,3 кв.м., балкон - 1,1 кв.м., висота приміщень 3,00 кв.м.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 25.02.2019 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Задовольняючи позовні вимоги в частині встановлення порядку користування квартирою, суд виходив з того, що відповідно до припису ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а відповідно до ч. 3 вказаної статті кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними в п. 14 постанови Пленуму від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику в справах за позовами про захист права власності» з послідуючими змінами, квартира, яка є спільною сумісною власність чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Оскільки згідно даних правовідносин сторони як співвласники не домовились про порядок користування квартирою, яка є їх спільною частковою власністю, даний спір підлягає вирішенню судом.

Відмовляючи в задоволенні щодо вимог позивача про зобов`язання Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» укласти із наймачами квартири АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 на площу 14,00 кв.м. та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на площу 18,6 кв.м. окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій, суд виходив з того, що позивач та інші наймачі квартири АДРЕСА_3 в період з 01.05.2015 по теперішній час договір на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» не уклали.

Крім того, позивач не надає проекту договору, а отже невідомо, які саме договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій має бути укладено, враховуючи, що постанова Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» втратила чинність.

Окрім того, позивач визначив в позові КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а отже не може заявляти до неї позовні вимоги.

Проте такий висновок суду не відповідає осбавинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач обґрунтовує свої вимоги ст..ст. 358, 369, 391, 391 ЦК України.

Проте, сторонами не заперечується і підтверджено матеріалами справи, що предмет судового розгляду є неприватизованим.

Таким чином заявлені позивачем підстави для задоволення позову є неефективним способом захисту, оскільки дані правовідносини регулюються номами ЖК України.

За змістом статей 47, 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Відповідно до Порядку застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів та Президії Київської міськради профспілок від 15 липня 1985 року № 582, в Києві рівень середньої забезпеченості жилою площею на одну особу дорівнює 9 кв. м, норма жилої площі для визнання особи такою, що потребує поліпшення житлових умов, - 7,5 кв. м.

Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 зазначена технічна характеристика квартири, а саме: квартира посімейного спільного заселення, розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 3 кімнат житлової площею 51,1 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 18,5 кв.м., 2-а кімната - 18,6 кв.м., 3-я кімната - 14,0 кв.м., кухні площею 8,6 кв.м., ванної кімнати - 3,3 кв.м., коридору - 5,6 ; 3,6 кв.м., вбудованої шафи - 0,4 кв.м., загальна площа квартири 75,3 кв.м., балкон - 1,1 кв.м., висота приміщень 3,00 кв.м.

На підставі рішення виконкому Московської районної ради народних депутатів м.Києва ОСОБА_2 на сім`ю з з чотирьох чоловік видано ордер на житлове приміщення № 86461 серія Б від 13.02.1990 на право зайняття житлового приміщення площею 32,6 кв.м., яка складається з 2 кімнат в квартирі комунальній за адресою: АДРЕСА_1 .

В користуванні сторін знаходиться кімната площею 14,00 кв.м. та 18,6 кв.м.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 25.02.2019 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» - в силу ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім`ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім`ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього.

Правовий статус житлових приміщень, що перебувають у державній власності, регулюється житловим законодавством та умовами Договорів на підставі яких дане майно передано у користування. Договір найму жилого приміщення укладається у письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ст. 63 Житлового кодексу України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. В той же час не може бути самостійним предметом договору найму, жиле приміщення яке, хоч і є ізольованим, проте за розміром є меншим за встановлений ч. 1 ст. 48 Житлового кодексу України, а також кімната, яка зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення (ст. 64 Житлового кодексу України). Визначення порядку користування таким житловим приміщенням, відбувається або за спільною згодою членів сім`ї квартиронаймача, або за рішенням суду. При цьому поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових

умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов (роз`яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня1985 року № 2 ).

Про порядок спільного користування квартирою сторони не дійшли.

За таких обставин, враховуючи кількість осіб, зареєстрованих та площу спірного житлового приміщення, на кожну особу буде припадати менш ніж 7,5 кв. м., тому є неможливим виділення окремих приміщень без порушення санітарних норм на житлове приміщення, такий виділ порушуватиме права та законні інтереси інших членів сім`ї та погіршуватиме житлові умови всіх членів сім`ї, а тому законних підстав для задоволення позову немає.

«Стосовно вимог про зобовязання обслуговуючих організацій укласти окремі особові рахунки і провести перерахунок заборгованості за комунальні послуги, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи, з того, що зазначені вимоги є передчасними, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що в позасудовому порядку сторони звертались з вимогою до відповідних організацій про укладення з ними окремих договорів, і їм було в цьому відмовлено. Таким чином на момент розгляду справи судом не встановлено порушення, невизнання або оспорювання житлових прав мешканців спірної квартири з боку обслуговуючих організацій».

Таким чином цей спір не підлягає розгляду в судовому порядку.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді А.С. Сержанюк

Є.М. Суханова