Провадження №2/523/1250/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" лютого 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом у якому просить встановити факт її постійного проживання з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто 03.03.2004р., визнати за нею право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з 1/12 частини квартири АДРЕСА_2 . Позивач є єдиним спадкоємцем та на її думку, вона прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно з нею проживала, проте отримати свідоцтво про право власності на спадщину позивач не може, в зв`язку з відмовою нотаріуса, яка послалась на пропуск позивачем строку для її прийняття та відсутністю документів щодо належності ОСОБА_2 на праві власності 1/12 частини квартири АДРЕСА_2 . Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

15 жовтня 2020 року ухвалою судді провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2020року підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та його представник в призначене судове засідання не з`явились. Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник Одеської міської ради в судове засідання не з`явився. Про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого на підставі а/з №466 від 04.03.2004р. Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м. Одеси (а.с.7).

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2017 року (справа №523/9554/15ц), яке на час розгляду даної справи набрало законної сили було встановлено факт прийняття ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини у вигляді 1/12 частин квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/12 частин спадкової квартири.

Вказаним рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 21.06.2005р (справа№2-342/05) позов ОСОБА_1 задоволено та зобовязанно Суворовську РА ОМР укласти з ОСОБА_1 договір найму квартири АДРЕСА_3 . Даним рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 наприкінці 1986 року повернулась проживати до зазначеної вище квартири. З 07.03.1986р по 19.03.2004р ОСОБА_1 була зареєстрована у кв. АДРЕСА_4 , однак фактично проживала у квартирі АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 як член сімї вселилася до квартири АДРЕСА_3 , вказана квартира є її постійним містом проживання.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на положення ст.82ЦПК України обставини встановлені рішеннями суду доказуванню не потребують та враховані судом при розгляді даної справи.

З представленого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 убачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її матір`ю є ОСОБА_5 (а.с. 9). Відтак, враховуючи ступень споріднення, ОСОБА_1 на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 .

Як вбачається з листа № 86/02-14 від 20.03.2019 року приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. ОСОБА_1 зверталсь із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері - ОСОБА_2 померлої - ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак заявнику надано відповідь відповідно до якої, зазначено, що остання пропустила строк для прийняття спадщини, не надала доказів про постійне проживання зі своєю матірю, а також документів підтверджуючих право власності ОСОБА_2 на 1/1 2 частини квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим заявнику рекомендовано звернутися до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини або встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 31).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55507159 від 18.03.2019р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. було заведено спадкову справу 10/2019 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживала зі спадкодавцем, а тому в силу ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вказані вище норми, слід дійти висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, такі перешкоди є непереборними, які неможливо усунути не інакше, як в судовому поряду. При цьому, суд наголошує, що відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

Як було встановлено, листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій при видачі свідоцтва про право на спадщини, з підстав пропустику строку для прийняття спадщини, відсутності доказів про постійне проживання з спадкодавцем, а також документів підтверджуючих право власності ОСОБА_2 на майно. З огляду на підстави відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, ту обставину, що єдиним способом захисту прав позивача є звернення до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зі своєю матірю, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкритття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (іпн. НОМЕР_2 ) право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24 лютого2021р.

Суддя -