ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/653/19 Номер провадження 22-ц/814/89/21Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря Кальник А. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2020 року у складі судді Рябченко В. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про визнання права власності на частку у спільному сумісному нерухомому майні, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання права власності на частку у спільному сумісному нерухомому майні, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на частку у нерухомому майні, визначення часток у спільному майні, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності на частку у спадковому майні,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному сумісному нерухомому майні.

Позов мотивовано тим, що згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_1 по Гоголівському старостинському округу Шишацької селищної ради вона як член колгоспного двору проживала в селі Воронянщина, Шишацького району, Полтавської області в домоволодінні по АДРЕСА_1 , яке станом на 01.07.1990 відносилося до типу колгоспного двору.

Крім неї членами колгоспного двору були: її свекруха ОСОБА_4 , свекор ОСОБА_5 - голова колгоспного двору, та її чоловік ОСОБА_3 .

У спільній власності всіх членів колгоспного двору знаходилося нерухоме майно, а саме: домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Б, сарая літ. Г та гаража літ. Г.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року у зв`язку з веденням в дію Закону України «Про власність».

Вказувала, що, виходячи з принципу рівності часток, кожному члену колгоспного двору належить по 1/4 частині домоволодіння.

Окрім того, за життя ОСОБА_5 зареєстрував право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0195, що розташована в АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене, просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та на 1/4 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0195, що розташована в АДРЕСА_1 .

25 липня 2019 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному сумісному нерухомому майні.

Свої вимоги мотивував тим, що він згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_1 по Гоголівському старостинському округу Шишацької селищної ради проживав в АДРЕСА_1 , яке відносилося до типу колгоспного двору, як член колгоспного двору.

Крім нього членами колгоспного двору були: його мати ОСОБА_4 , батько ОСОБА_5 - голова колгоспного двору, та дружина ОСОБА_2 .

У спільній власності всіх членів колгоспного двору знаходилося нерухоме майно, а саме: домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. А-1, літньої кухні літ. Б, сарая літ. Г та гаража літ. Г.

Після припинення 15 квітня 1991 року колгоспного двору, усі членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності стало належати кожному по 1/4 частині вказаного домоволодіння.

Після смерті матері ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , він та його сестра ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину, яка складається з вказаного домоволодіння та належної ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0195, що розташована в АДРЕСА_1 .

Оскільки спадкове майно померлих також складається з однієї частини майна колгоспного двору кожного померлого, позивач має право на 1/4 частину майна, так як на даний час проживає у вказаному домоволодінні.

Посилаючись на наведене, просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , визнати за ним право власності на 1/4 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0195, що розташована в АДРЕСА_1 , а також просив об`єднати його позовну заяву з первісним позовом ОСОБА_2

27 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якому просила суд встановити юридичний факт про те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 030830, виданий Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 12.03.2001 року ОСОБА_5 , належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею, як членом колгоспного двору, право власності на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/5 частину вказаного домоволодіння в порядку спадкування після померлого батька - ОСОБА_5 , та враховуючи її частку, просила визнати за нею право власності на 2/5 частини цього домоволодіння; визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0195, що належить померлому батьку ОСОБА_5 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 030830, виданого Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 12.03.2001 року,зареєстрованого за № 145.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона проживала в АДРЕСА_1 , з батьками та братом - ОСОБА_3 і була членом вказаного колгоспного двору. З 1989 року в даному колгоспному дворі була зареєстрована також дружина брата - ОСОБА_2 .

Хоча станом на 01.07.1990 вона не була зареєстрованою у домоволодінні батьків, яке відносилося до типу колгоспний двір, вона не втрачала з ним зв`язків, приїжджала до батьків та допомагала в утриманні господарства своїми власними силами, а тому вважала, що вона має право на 1/5 частину вказаного домоволодіння як повноправний член колгоспного двору.

В подальшому, у зв`язку з похилим віком, після смерті матері, ОСОБА_1 забрала до себе у м. Полтаву батька ОСОБА_5 , який до самої смерті проживав з нею, а вона продовжувала доглядати його домоволодіння та майно колгоспного двору.

Свої вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 030830, виданого Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 12.03.2001 року ОСОБА_5 , на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства площею 0,76 га, що знаходиться на території с. Воронянщина Шишацького району Полтавської області, ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що у вказаному державному акті не вірно вказано по батькові ОСОБА_5 - « ОСОБА_6 », в той час як в його паспорті та свідоцтві про смерть по батькові він значиться як « ОСОБА_7 ».

Ухвалою Шишацького районного суду від 30 вересня 2019 року позовні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявили про залишення без розгляду їхніх позовних вимог про визнання за ними права власності по 1/4 частині присадибної земельної ділянки, посилаючись на те, що державний акт на спірну земельну ділянку на ім`я померлого ОСОБА_3 був виданий з порушення прав усіх членів колгоспного двору.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається в цілому з житлового будинку (літ А-1), 1961 року побудови, літньої кухні (літ Б) 1964 року побудови, сараю (літ. В) 1962 року побудови, гаража (літ. Г) 1964 року побудови, згідно технічного паспорта Полтавського бюро технічної інвентаризації та експертиз від 12.01.2018 року.

Інші позовні вимоги залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 393,20 грн з кожного на відшкодування понесених судових витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається в цілому з житлового будинку ( літ А-1), 1961 року побудови, літньої кухні (літ Б) 1964 року побудови, сараю (літ. В) 1962 року побудови, гаража (літ. Г) 1964 року побудови, згідно технічного паспорта Полтавського бюро технічної інвентаризації та експертиз від 12.01.2018 року.

Інші позовні вимоги залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 по 393,20 грн з кожного на відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено юридичний факт про те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 030830, виданий Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 12.03.2001 року ОСОБА_5 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства площею 0,76 га, що знаходиться на території с. Воронянщина Шишацького району Полтавської області, належить ОСОБА_5 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 293,05 грн на відшкодування судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, не дослідження та не встановлення судом всіх обставин, що мають важливе значення для справедливого, правильного та всебічного вирішення справи, неналежну оцінку доказів та показань свідків, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі, а позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково, визнавши за ними право власності по 1/5 частині домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що вона постійно була членом колгоспного двору та брала участь у веденні господарства.

У 1976 році виїхала на навчання до м. Кременчук, але приїжала до батьків та допомагала в утриманні господарства власними силами. Після закінчення навчання в 1978 році була направлена на роботу до м. Полтави, де працює на даний час.

Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги той фак, що вона з поважних причин не проживала у колгоспному дворі у зв`язку з навчанням та направленням на роботу, проте не припиняла брати участі у веденні загального господарства двору.

Після смерті матері вона забрала батька до себе в м. Полтава та продовжувала доглядати за домоволодінням.

Її брат, відповідач ОСОБА_3 разом з своєю дружиною ОСОБА_2 та дітьми проживав у власному будинку по АДРЕСА_2 , а тому фактично спадщину після смерті матері не приймав.

Спадщину у вигляді 1/5 частини домоволодіння після смерті матері - ОСОБА_4 фактично прийняв її батько ОСОБА_3 , оскільки спільно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Після смерті батька вона прийняла спадщину та її визнано спадкоємцем 1/2 частини спадкового майна померлого ОСОБА_3 , а спадкоємцем іншої 1/2 частини є її брат ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Машівської державної нотаріальної контори від 20 червня 2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, оскільки житловий будинок не зареєстровано в органі державної реєстрації за життя спадкодавця, а право власності на земельну ділянку було зареєстровано всупереч чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

По справі встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_2 згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_1 станом на 01.07.1990 відносилося до типу колгоспний /робочий/ двір, що підтверджується довідкою Гоголівського старостинського округу виконкому Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області № 536 від 08.12.2017.

Членами колгоспного двору були: голова колгоспного двору ОСОБА_5 , його дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 та невістка ОСОБА_2 .

Згідно технічного паспорту Полтавського бюро технічної інвентаризації та експертиз від 12 січня 2018 року житловий будинок по АДРЕСА_2 складається в цілому з: житлового будинку (літ А-1), 1961 року побудови, літньої кухні (літ Б) 1964 року побудови, сараю (літ. В) 1962 року побудови, гаражу (літ. Г) 1964 року побудови.

Згідно довідки Гоголівського старостинського округу Шишацької селищної ради, Шишацького району Полтавської області № 518 від 23.11.2017, житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,76 га.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 030830, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Гоголівської сільської ради народних депутатів за № 7 від 28.03.1995, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,76 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території с. Воронянщина Шишацького району Полтавської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , про що Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 26 квітня 2005 року на підставі актового запису за № 10 видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки Гоголівського старостинського округу Шишацької селищної ради, Шишацького району Полтавської області від 15.01.2019 за № 18 на момент смерті ОСОБА_4 разом з нею проживав та був зареєстрований в одному господарстві чоловік - ОСОБА_5 .

Вказана обставина також підтверджується записами погосподарської книги І за 2001-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 .

За повідомленням Шишацької державної нотаріальної контори та Полтавського обласного державного нотаріального архіву, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , про що Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 21 квітня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 10 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 12.11.2009 нотаріусом Шишацької нотаріальної контори Голубицькою Н. І., спадкоємцями майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син - ОСОБА_3 та дочка - ОСОБА_1 в рівних частках по 1/2.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається із земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,85 га, що знаходиться на території Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 515373, виданого на підставі рішення Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 14 березня 2001 року.

Постановою державного нотаріуса Шишацької державної нотаріальної контори Асанової Р. Ш. від 20.06.2019 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель і споруд та на 1/2 частину земельної ділянки від площі 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0195 в АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації прав спадкодавця на житловий будинок та реєстрацією прав на земельну ділянку всупереч статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК України.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що станом на 15 квітня 1991 року вона не була членом колгоспного двору, з якого вибула 10.03.1979.

Згідно статті 126 ЦК Української РСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин та була виключена на підставі Закону № 3718-12 від 16.12.1993, працездатний член колгоспного двору втрачав право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Оскільки позивачкою ОСОБА_1 не доведено, що станом на 15 квітня 1991 року, коли набрав чинності Закон України «Про власність» та припинила існування така форма власності, як власність колгоспного двору, за нею зберігалось право на частку в майні колгоспного двору, головою якого був її батько ОСОБА_5 , підстав для визнання за нею права власності на 1/5 частку майна колгоспного двору, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 по справі не вбачається.

Після закінчення навчання 30 червня 1978 року позивачка не повернулася до колгоспного двору, доказів своєї постійної участі у веденні спільного господарства двору на протязі більше 10 років суду не надала, тому висновки суду першої інстанції, що вона втратила право на майно колгоспного двору та не була його членом станом на 15 квітня 1991 року є законними та обґрунтованими і доводами апеляційної скарги не спростовуються.

В частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 щодо спадкування частки житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, що належала померлому 15 квітня 2009 року батьку позивача - ОСОБА_5 , та спадкування прав на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, надану ОСОБА_5 у приватну власність на підставі рішення виконкому Гоголівської сільської ради за № 7 від 28.03.1995 в порядку приватизації землі, суд першої інстанції припустився помилки, не врахувавши, що спірне майно входить до складу спадщини ОСОБА_5 та вирішити питання спадкування за наявності постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в іншому порядку неможливо.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав може бути визнання права.

За правилами статей 1268-1270 ЦК України для здійснення права на спадкування спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для вчинення дій щодо прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця або оголошення його померлим.

По справі встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 її 1/4 частку у праві власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належала їй як члену колгоспного двору, успадкував за законом її чоловік - ОСОБА_5 , який в порядку, встановленому частиною третьою статті 1268 ЦК України, прийняв спадщину, що підтверджується записами погосподарської книги 1 по особовому рахунку НОМЕР_3 за 2001-2005 роки, довідкою старости Гоголівського старостинського округу Шишацької селищної ради № 18 від 15.01.2019, виданою на підставі вказаного запису, та інформацією Спадкового реєстру та органів нотаріату, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилась.

Отже, до складу спадщини ОСОБА_5 увійшло його право на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке складається в цілому з житлового будинку (літ А-1), 1961 року побудови, літньої кухні (літ Б) 1964 року побудови, сараю (літ. В) 1962 року побудови, гаража (літ. Г) 1964 року побудови (1/4 частка, яка належала йому як члену колгоспного двору, та 1/4 частка, яка належала йому в порядку спадкування після померлої дружини ОСОБА_4 ), тому таке право перейшло до спадкоємців за законом першої черги померлого 15 квітня 2009 року ОСОБА_5 : його дочки - ОСОБА_1 та сина - ОСОБА_3 , частки яких у спадщини є рівними.

Оскільки Державний акт на право приватної власності за землю серії ІІ-ПЛ № 030830 про право власності на земельну ділянку, виданий Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 12.03.2001, що належить померлому ОСОБА_5 , ніким не оспорювався, не визнаний судом недійсним та не скасований, висновки суду першої інстанції про невідповідність даного правовстановлюючого документу вимогам статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України, а відтак неможливість вирішення спору щодо права позивачки на спадкування належної спадкодавцеві земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0195, що розташована в АДРЕСА_2 , є безпідставними.

Таким чином, встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивачці ОСОБА_1 належить право на 1/4 частку у спірному майні - житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 та право на 1/2 частку у праві приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0195, що розташована по АДРЕСА_2 , яке вона набула в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька - ОСОБА_5 .

За таких обставин рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

В частині, що не оскаржується, рішення суду першої інстанції за правилами частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України ухвалюючи нове рішення в частини позовних вимог, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спадковому майні задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке складається в цілому з житлового будинку (літ А-1), 1961 року побудови, літньої кухні (літ Б) 1964 року побудови, сараю (літ. В) 1962 року побудови, гаража (літ. Г) 1964 року побудови, згідно технічного паспорта Полтавського бюро технічної інвентаризації та експертиз від 12.01.2018, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька - ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька - ОСОБА_5 на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:001:0195, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності за землю серії ІІ-ПЛ № 030830, виданого Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 12.03.2001, зареєстрованого за № 145.

В іншій частині рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна

Повне судове рішення складено 12 березня 2021 року.