Справа № 301/334/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , присадибної земельної ділянки площею 0,2467 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1286 га, що розташовані на території Греблянської сільської ради, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивачки ОСОБА_3 , який заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 були його вдова ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 . До складу спадкового майна входив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю ОСОБА_3 . Спадкоємці спадщину прийняли, однак, не оформили свідоцтво про право на спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка не залишила заповіту. До складу спадкового майна входив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , присадибна земельна ділянка площею 0,2467 га та земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1286 га, що розташовані на території Греблянської сільської ради, які належали спадкодавцю ОСОБА_4 . ЇЇ спадкоємцем першої черги є син відповідач ОСОБА_2 , який не бажає спадкувати за мітр`ю і відмовився від спадщини на користь своєї дочки позивачки ОСОБА_1 . Позивачка спадщину прийняла, однак не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок у встановленому законом порядку не зареєстрований та втрачено оригінали правовстановлюючих документів на майно. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.30,35).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.31,34).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с.41).

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21.09.1989 року №99, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 (а.с.12). Згідно інвентаризаційної справи, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , збудований у 1980 році (а.с.13-15). Власником будинку згідно погосподарської книги села Гребля був ОСОБА_3 (а.с.16). Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.38-40). Відповідно до Висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість житлового будинку становить 86894 грн. (а.с.20).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 30.10.1995 року (а.с.36). Заповіту ОСОБА_3 не залишив (а.с.22).

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Спадкоємцями першої черги за покійним ОСОБА_3 були його вдова ОСОБА_4 та син відповідач ОСОБА_2 (а.с.18).

Спадкоємці прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживали з ним в одному будинку, тобто вступили в управління спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину (а.с. 22).

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємці спадщину за померлим ОСОБА_5 не оформляли та свідоцтво про право на спадщину не отримували.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.12.1998 року (а.с.37). Заповіту ОСОБА_4 не залишила (а.с.21).

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 005-14127 від 16.10.1997 року, власником присадибної земельної ділянки площею 0,2467 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1286 га, загальною площею 0,3753 га, що розташовані на території Греблянської сільської ради, є ОСОБА_4 (а.с.8).

До складу спадщини за ОСОБА_4 входить також житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , успадкований ОСОБА_4 за чоловіком ОСОБА_3 .

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом за покійною ОСОБА_4 є син відповідач ОСОБА_2 (а.с.18), який спадкувати за батьками не бажає та відмовився від спадщини на користь своєї дочки позивачки ОСОБА_1 , про що подав відповідну заяву (а.с.34).

Спадкоємець ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 (а.с.21) та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину.

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємець спадщину за померлою ОСОБА_4 не оформляла та свідоцтво про право на спадщину не отримувала, однак, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки, у тому числі, на підставі прийняття спадщини; право власності на земельну ділянку преходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , та земельні ділянки загальною площею 0,3753 га, що розташовані на території Греблянської сільської ради, які входить до складу спадкового майна, позивачка не може, оскільки на вказане нерухоме майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів та житловий будинок не зареєстрований.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Відповідач позовні вимоги про визнання права власності на вказане майно за позивачем визнав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки згідно Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21.09.1989 року №99, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , а Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 005-14127 від 16.10.1997 року, власником земельних ділянок загальною площею 0,3753 га була ОСОБА_4 , спадкоємцем яких є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в цілому право власності на присадибну земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,2467 га та на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства № НОМЕР_4 площею 0,1286 га, загальною площею 0,3753 га, що розташовані на території Греблянської сільської ради, які згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 005-14127 від 16.10.1997 року належали ОСОБА_4 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12 березня 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських