Провадження № 2/461/2147/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., секретар судового засідання Береза П.Р., за участю заявника ОСОБА_1 , представників заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Семен І.Р., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ) на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни про визнання протиправною та скасування постанови, -
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного
територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни про
закінчення виконавчого провадження ВП № 57000012 від 16 листопада 2018 року, зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження ВП № 57000012 та здійснити контроль за рішеннями, діями державного виконавця під час виконавчого провадження ВП № 57000012 та за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Галицького районного суду м. Львова по цивільній справі № 461/5015/17 (виконавчий лист від 14.08.2018 №461/5015/18).
В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2018 року по справі № 461/5015/17 було зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області у встановленому чинним законодавством України порядку вирішити питання про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї позачергово благоустроєне житло, яке за розміром і санітарними умовами відповідає нормам ст.ст.48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог п.18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Рішення суду набрало законної сили 06.07.2018 року. За виконанням рішення суду 14.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (Виконавчий лист №461/5015/18 від 14.08.2018). Боржник самостійно рішення суду не виконав, однак, головним державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання. Заявник вказує на те, що постанова була прийнята державним виконавцем виключно із формальних підстав та без вжиття належних заходів з примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що оскаржувана постанова була прийнята державним виконавцем необґрунтовано та передчасно, скаржник вимушений звернутись до суду із даною скаргою.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив скаргу задовольнити з викладених в ній підстав.
Представники заінтересованих осіб в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили, вважають, що оскільки наслідком неможливості виконання рішення без участі боржника є винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, то підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2018 року по справі № 461/5015/17 було зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області у встановленому чинним законодавством України порядку вирішити питання про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї позачергово благоустроєне житло, яке за розміром і санітарними умовами відповідає нормам ст.ст.48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог п.18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вказане рішення суду набрало законної сили 06.07.2018 року.
14.08.2018 року на виконання зазначеного рішення судом було видано виконавчий лист та заявник звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.
Постановою головного державного виконавця від 25.10.2018 накладено на боржника штраф, оскільки боржником не надано підтвердження виконання рішення суду, а також відсутня будь-яка інформація щодо причин невиконання рішення чи поважності таких причин невиконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2018. Боржника зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.
Вимогою головного державного виконавця від 25.10.2018 повторно зобов`язано боржника надати документальне підтвердження виконання рішення суду.
З матеріалів справи та копій матеріалів виконавчого провадження № 57000012 вбачається, що головним державним виконавцем вживались заходи щодо виконання рішення суду, однак, доказів на підтвердження того, що постанова суду боржником виконана в повному обсязі, матеріали справи не містять.
16.11.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Іриною Євгенівною винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 57000012 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, державним виконавцем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання без участі боржника.
Скаржник вказує, що постанова винесена передчасно та рішення суду не виконане, а відтак постанову слід визнати протиправною та скасувати.
Перевіряючи обгрунтованість вимог скарги суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, Розділом VIII, встановлено чіткий порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 63 вказаного Закону, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
З матеріалів справи вбачається, що Постановою головного державного виконавця від 25.10.2018 накладено на боржника штраф, оскільки боржником не надано підтвердження виконання рішення суду, а також відсутня будь-яка інформація щодо причин невиконання рішення чи поважності таких причин невиконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2018. Боржника зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.
Вимогою головного державного виконавця від 25.10.2018 повторно зобов`язано боржника надати документальне підтвердження виконання рішення суду.
13.11.2018 головним державним виконавцем скеровано до Прокуратури Львівської області заяву (повідомлення) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України за невиконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2018 року по справі № 461/5015/17 та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.
Отже, у відповідності до ч.3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», встановивши повторне невиконання без поважних причин боржником рішення суду, яке не може бути виконано без участі боржника Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області, виконавець надіслав органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, надіславши виконавчий документ до суду, який його видав.
Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії ГУМВСУ у Л/о від 12.12.2018 житлово-побутовою комісією ГУМВСУ у Львівській області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у наданні житла.
Враховуючи те, що рішенням суду боржника - Ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області зобов`язано у встановленому чинним законодавством України порядку вирішити питання про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї позачергово благоустроєне житло, тобто, тільки боржник може вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, суд прийшов до висновку, що державний виконавець не може продовжувати вживати заходи примусового виконання рішення чи інші заходи примусового характеру без участі боржника. Оскільки наслідком неможливості виконання рішення без участі боржника є винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, то підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
З наведеного вбачається, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 16.11.2018 року була винесена обґрунтовано і на законних підставах, тобто остання діяла в межах наданих їй повноважень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що доводи скарги не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, а оскаржувана постанова була винесена головним державним виконавцем на законних підставах та в межах наданих їй повноважень, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 259,263-264, 447, 451 Законом України «Про виконавче провадження», суд, -
у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар Ірини Євгенівни про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Р.Волоско