Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3357/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.03.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суду Закарпатської області в особі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 55736,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.10.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Позивач повністю виконав свої зобов`язання, згідно Кредитного договору. Однак, станом на день звернення до суду, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Внаслідок невиконання боржником своїх зобов`язань за договором, станом на 14.07.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 55736,31 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, за яким просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 28.10.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок у розмірі, зазначеному у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується матеріалами справи.

Банк покликається на те, що відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

На підставі п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Оцінюючи заявлені позовні вимоги та мотиви позивача, суд враховує наступне.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 28.10.2010 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

Як зазначає позивач, внаслідок невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка відображена у розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н. Станом на 14.07.2020 року заборгованість становить 55736,31 гривень та включає в себе:42036,59 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13699,72 грн - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.

На підтвердження позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, позивач надав суду довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки "Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду, та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

Позивач також вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

При цьому, з долучених позивачем доказів вбачається, що вказаний Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем підписано не було. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин - 28.10.2010 року, до моменту звернення до суду із вказаним позовом, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила наступний висновок. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Також Велика Палата Верховного Суду вказала, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погодилась із тим, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 42036,59 грн заборгованості за тілом кредиту, тобто заборгованість за фактично отриману суму кредитних коштів. У задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити.

Зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, тобто не довів належними та допустимими доказами факт погашення заборгованості, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» фактично використані та неповернуті кошти за договором №б/н, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 42036,59 х 2102 / 55736,31 =1585,34 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за договором б/н від 28.10.2010 року у розмірі 42036,59 грн (сорок дві тисячі тридцять шість гривень 59 копійок) - заборгованість за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () судові витрати в розмірі 1585,34 грн (тисяча п`ятсот вісімдесят п`ять гривень 34 копійки) судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко