Провадження № 4-с/359/10/2021
Справа № 359/8219/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головую чого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Степаненко А.О.,

за участі представника заявника (стягувача) - ОСОБА_1 ,

державного виконавця - Письок Ю.В.,

представника боржника - Кузьменка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовнянка Володимира Володимировича та головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Юрія Вікторовича, заінтересована особа боржник ОСОБА_3 , про визнання дії неправомірними та зобов`язання поновити порушене право, здійснити перерахунок аліментних платежів, -

встановив:

07.10.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника заявника, адвоката Малиновської А.Б., надійшла вище зазначена скарга, з проханням : визнати неправомірним дії начальника Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Вовнянка В.В. та головного державного виконавця Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ

(м. Київ) Письок Ю.В., що полягають у наданні відмови та не проведенні перерахунку аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей у виконавчому провадженні ВП №53437029 за період з 28 серпня 2018 року по 29 вересня 2020 року з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати головного державного виконавця Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.І., здійснити перерахунок аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання дітей : дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за виконавчим листом № 2/359/515/2017, /359/8219/16-ц, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13.02.2017 (ВП №53437029) за період з 28.08.2018 по 29.09.2020 з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та в подальшому стягувати аліменти з урахуванням вимог частини другої статті 182 Сімейного кодексу України та частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Подану скаргу обґрунтовано наступним. Бориспільським міськрайонним судом Київської області 25.01.2017 ухвалено рішення у цивільній справі № 359/8219/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 ) аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини від його заробітку (доходу) щомісячно з 25.01.2017 та до досягнення дітьми повноліття.

На підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист, який станом на 07.10.2020 перебуває на виконанні у Бориспільському МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), головного державного виконавця Письок Ю.В.

14.07.2020 ОСОБА_2 отримала довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 01.05.2019 по 30.06.2020 (вих. 55187 від 14.07.2020), зі змісту якої вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 30.06.2020 відсутня.

17.09.2020 ОСОБА_2 як стягувач у виконавчому провадженні звернулась до начальника Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) з вимогою здійснити перерахунок аліментів з 28.08.2018, тобто з дати набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було змінено ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

29.09.2020 вона отримала відповідь, за підписом начальника, яким було відмовлено у здійсненні перерахунку, при цьому вказавши, що оскільки довідка розрахунок від 14.07.2020 нею не оскаржувалась, підстав для здійснення перерахунку заборгованості відсутні.

Крім того зазначено, що вона, дійсно, не оскаржувала довідку-розрахунок отриману 17.07.2020, але відповідно до ч. 13 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» отримана довідка від державного виконавця є дійсною лише один місяць, тому вона мала право на отримання нової довідки-розрахунку щодо заборгованості по аліментам.

Також зазначено, що 29.09.2020 ОСОБА_2 як стягувач отримала від головного державного виконавця Письок Ю.В. копії документів виконавчого провадження звіти про здійснені відрахування та виплати ТОВ «Технічні фільтруючі матеріали» щодо ОСОБА_3 .. З яких було встановлено, що за період з 28.08.2018 по 29.09.2020 аліменти нараховувались в розмірі Ѕ частини від заробітку боржника, без урахування мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого ч. 2 ст. 182 СК України та ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді від 09 жовтня 2020 року скаргу призначено до судового розгляду ( а. с. 36).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала скаргу та просила задовольнити з підстав, наведених вище.

Головний державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Ю.В. заперечував проти скарги та просив відмовити, посилаючись на те, що відрахування аліментів здійснювалось за місцем роботи боржника у визначеному судом розмірі та, що при неодноразовому зверненні до служби, стягувач не звертала уваги щодо неправильного нарахування аліментів.

Представник боржника ОСОБА_10 заперечував проти скарги та просив відмовити в повному обсязі, оскільки вважає, що заявником порушена процедура оскарження, так як до виконавця за перерахунком стягувач не зверталась, а також, що порушений строк оскарження довідки-розрахунку.

Заслухавши пояснення представників заявника та боржника, головного державного виконавця Присьок Ю.В., дослідивши матеріали виконавчого провадження, цивільної справи № 359/8219/16-ц, матеріали даної справи, суд прийшов до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області у справі № 359/8219/16-ц, провадження 2/359/515/2017 ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11 , аліменти на дітей : дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дати ухвалення судового рішення з 25 січня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття (а. с. 36-38, цивільної справи № 359/8219/16-ц, провадження № 2/359/515/2017).

На підставі зазначеного рішення 13 лютого 2017 року видано виконавчий (а.с. 17, цивільна справа № 359/8219/16-2, провадження № 4с/359/10/2021).

23.02.2017 старшим державним виконавцем Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 53437029 з виконання виконавчого листа № 2/359/515/2017, № 359/8219/16-ц виданого 13 лютого 2017 року (а. с. 18).

За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та відповідно до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Судом також встановлено, що відповідно до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів від 14.07.2020 № 55187 складеного головним державним виконавцем Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В., станом на 30.06.2020 заборгованість по аліментам відсутня (а. с. 19).

При цьому у вказаній довідці зазначено, що за період з травня 2019 року та по грудень 2019 року щомісячний дохід боржника становив 4025 гривень, з яких сплачено аліменти у розмірі Ѕ частини в сумі по 2012,50 гривень кожного місяця, з січня 2020 року по червень 2020 року розмір щомісячного доходу боржника становив 4508,00 гривень, з яких сплачено аліменти у розмірі по 2254,0 гривень кожного місяця.

17.09.2020 ОСОБА_2 звернулась до Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) з заявою про обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів, починаючи з 28.08.2018, тобто з дати набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 2475-VIII», яким було змінено ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» (а. с. 20).

При цьому, відповідно до інформації від 29.09.2020 № 66792 за підписом начальника відділу Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Вовнянко В.В., було відмовлено ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку заборгованості, з причини того що довідка-розрахунок заборгованості за аліментами за період з 01.05.2019 по 30.06.2020 від 14.07.2020 стягувачем не оскаржувалась (а. с. 22).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. (частину першу статті 71 доповнено абзацом другим згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 28.08.2018).

За змістом ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (Абзац другий частини другої статті 182 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 28.08.2018) .

Так, з боржника стягуються аліменти у розмірі Ѕ частини його доходу на утримання трьох дітей : дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3

За період з 28.08.2018 по 29.09.2020 з боржника було стягнуто аліменти на утримання трьох дітей в розмірі : з серпня 2018 по квітень 2019 ( включно) по 2012,50 гривень кожного місяця; з травня 2019 по грудень 2019 (включно) по 2012,50 гривень кожного місяця; з січня 2020 по червень 2020 (включно) по 2254,00 гривень кожного місяця, що підтверджується звітами про здійснення відрахування та виплати надані ТОВ «Технічні фільтруючі матеріали» та довідкою-розрахунком від 14.07.2020 № 55187 (а. с. 19, 23-30).

Встановлено, що нарахування аліментів проводилось без урахування змін внесених до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, тобто щодо визначеного мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зміни до яких були внесені на підставі Закону № 2475-VIII від 03.07.2018, який набрав чинності 28.08.2018.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 року» у 2018 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць : для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Таким чином з 28 серпня 2018 року по листопад 2018 року щомісячний розмір аліментів на трьох дітей повинен був становити не менше 2723 гривень 50 копійок (1944+779,50), з яких (1944 гривень - в розмірі 1 прожиткового мінімуму на двох дітей віком від 6 до 18 років; 779,50 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років), а в грудні 2840 гривень.

При цьому як вбачається аліменти на трьох дітей стягувались з серпня 2018 по квітень 2019 ( включно) по 2012,50 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет 2019 року» у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць : для дітей віком до 6 років : з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином, з січня 2019 року по червень 2019 року розмір аліментів мав становити 2840 (1626/2+2027) гривень, з липня 2019 року по жовтень 2019 року 2967,50 (1699/2+2118) гривень, у жовтні-листопаді 2019 року ( з урахуванням того що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилось 6 років) по 3177 (2118/2х3) гривень, а також у грудні 2019 року в розмірі не менше 3327 (2218/2х3) гривень.

Натомість аліменти, за цей період стягувались з боржника на утримання трьох дітей у розмірі 2012,50 гривень кожного місяця.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць : для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

З січня 2020 року розмір аліментів повинен був щомісячно становити - 3327 (2218/2х3) гривень та з липня по вересень 2020 року включно по 3477 (2318/2х3)гривень.

При цьому фактично стягувались аліменти з січня 2020 року по червень 2020 року по 2254,00 гривень.

Встановлено, що з метою усунення допущених порушень ОСОБА_2 17.09.2020 як стягувач у виконавчому провадженні звернулась до начальника Бориспільського МВ ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) з вимогою здійснити перерахунок аліментів з 28.08.2018, тобто з дати набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було змінено ч. 1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

29.09.2020 вона отримала відповідь, за підписом начальника, яким було відмовлено у здійсненні перерахунку, при цьому вказавши, що оскільки довідка розрахунок від 14.07.2020 нею не оскаржувалась, підстав для здійснення перерахунку заборгованості відсутні (а.с.22).

З відповіді вбачається, що вона підготовлена державним виконавцем Письок Ю.В. (а.с.22)

Згідно з положеннями ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вищенаведених вимог Закону України «Про виконавче провадження» обов`язок вживати передбачені цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі щодо проведення стягнення аліментів у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, покладеного на виконавця.

Згідно з вимогами абзацу другого ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Разом з цим, допущена неправильність у нарахуванні аліментів у розмірі, не нижчому від мінімального розміру, встановленого Сімейним кодексом України, виконавцем, а також начальником відділу усунута не була.

Згідно роз`яснень з метою забезпечення однакового застосування законодавства, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», викладених в п. 7 - у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що за встановлених обставин вимоги заявника є обґрунтованими, в тому числі щодо нарахування та стягнення аліментів у меншому розмірі ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому такі дії виконавця слід визнати неправомірними, а також зобов`язання здійснити перерахунок аліментів за період з 28 серпня 2018 року по 29 вересня 2020 року з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та в подальшому стягувати аліменти з урахуванням вимог частини другої статті 182 Сімейного кодексу України та частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 258, 259, 260-261, 268, 273, 450-452 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірним дії начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовнянка Володимира Володимировича та головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Письок Юрія Вікторовича, що полягають у наданні відмови та не проведенні перерахунку аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 на утримання неповнолітніх дітей у виконавчому провадженні ВП №53437029 за період з 28 серпня 2018 року по 29 вересня 2020 року з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, встановленого частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України та частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Письок Юрія Вікторовича, здійснити перерахунок аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 на утримання дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за виконавчим листом №2/359/515/2017/359/8219/16-ц, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13.02.2017 року (ВП №53437029) за період з 28 серпня 2018 року по 29 вересня 2020 року з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та в подальшому стягувати аліменти з урахуванням вимог частини другої статті 182 Сімейного кодексу України та частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 01.02.2021.

Суддя І. В. Муранова-Лесів