Справа № 405/6901/20
Провадження №2/405/1148/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький цивільну справу № 405/6901/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський Сергій Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 824 про стягнення з неї ( ОСОБА_1 ) на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 48 953,02 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 824 за кредитним договором № 630036624 від 30.09.2013 року про стягнення з неї ( ОСОБА_1 ) на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 48 953 грн. 02 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом складає 23 069.14 грн., строкова заборгованість за комісією в розмірі 952.61 грн., строкова заборгованість за штрафами та пенею в розмірі 8 178.93. грн., витрати та вчинення виконавчого напису складають 500.00 грн. Позивач вважає, що здійснений виконавчий напис від 11 вересня 2020 року є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що виконавчий напис було вчинено за відсутності надання нотаріусу особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів, а також за відсутності доказів, що підтверджують безспірність вимоги. Крім того, станом на 11 вересня 2020 року, - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. За таких обставин нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам статті 18 Цивільного кодексу України, статей 87 та 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у бсзспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, підпунктів 3.2. та 3.5 пункту 3 глави 16 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що має наслідком визнання такого виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Крім того, ухвалою суду від 09 листопада 2020 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі № 405/6901/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський С.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. від 11.09.2020 року № 824 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості в розмірі 48 953,02 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі.

Крім того, 06.04.2021 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Шепеленко А.О. (діє на підставі ордеру серії КР № 048488 від 06.04.2021 року) в порядку ст. 49 ЦПК України подано заяву про збільшення позовних вимог, за якою просила стягнути з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача ОСОБА_1 3 756,48 грн. на повернення стягненого за виконавчим написом, вчиненого 11 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 824.

Також, ухвалою суду від 06 квітня 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шепеленко А.О. про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 824 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 48 953, 02 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 06.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. направлено до суду копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 824 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 48 953, 02 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шепеленко А.О. в судове засідання, подала заяву, яка зареєстрована судом за вх. № 23521 від 29 вересня 2021 року про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її, як представника позивача, участі.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, представником відповідача засобами електронної пошти подано відзив на позовну заяву, зареєстрований в суді за вх. № 6262 від 29.09.2021 року, в обґрунтування якого (відзиву на позовну заяву) зазначено, що з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин який свідчить про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, за умовами п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні від 31.01.1991 року № 2 оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог зазначених у виконавчому написі, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безспірності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчою напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Крім того, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Також, з приводу безпідставно стягнутих коштів зазначено, що на підтвердження стягнутих коштів в розмірі 3 756,48 грн. позивачем долучено інформацію про здійснені відрахування із пенсії та довідку про доходи, які не можуть бути належними та допустимими доказами стягнутих коштів на рахунок ТОВ «Вердикт Капітал» по виконавчому напису нотаріуса, оскільки із інформації про відрахування неможливо встановити які суми були перераховані фактично на рахунок стягувача, а які, - на рахунок виконавця як витрати виконавчого провадження. Крім того, із довідки про доходи неможливо встановити виконавчий документ та підставу відрахованих сум, більш того, в довідці зазначено, що відраховані суми - це аліменти, також відповідні документи жодним чином не завірені. Більш того, сума, яка стягнута по виконавчому про вадженню складає 1066,68 грн. Тобто, зазначено загальну суму, яка була перерахована на рахунок приватного виконавця, та не зазначено розподілу сум, які були перераховані стягувачу, які є витратами виконавчого провадження, а які винагородою приватного виконавця також відповідна відповідь аналогічно не завірена. В даному випадку, жодними доказами, які долучені до позовної заяви не підтверджена стягнута фактично сума саме на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (за виключенням витрат виконавчого провадження, винагороди приватного виконавця). Крім того, контроль за виконанням виконавчого документа здійснюється приватним виконавцем, кошти надходять на депозитний рахунок, а тому, лише відомості приватного виконавця можуть бути підтвердженням дійсної суми стягнення із заробітної плати позивача. Враховуючи викладене, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому, разом з копіями документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 824 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 48 953, 02 грн., направлено письмові пояснення, зареєстровані судом 26.07.2021 року за вх. № 18282, на обґрунтування яких зазначила, що нею було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення: з громадянинки України, якою є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є боржником за кредитним договором № 630036624 від 30.09.2013 року, укладеним з акціонерним товариством "Альфа-Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал". Також зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Просила справу розглянути без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський С.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся судом належним чином. Заяви, клопотання, письмові пояснення - відсутні.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось позивачем, що 30.09.2013 року між публічним акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум готівка», форма якого складається з анкети-заяви про акцент, за умовами якої ОСОБА_1 виявила бажання відкрити в банку Рахунок СПЗ та отримати картку, отримати від банку кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75 000 грн. на умовах, що вказуються в договорі.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, 11.09.2020 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 824, відповідно до якого пропонується звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором 630036624 від 30 вересня 2013 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником є ТОВ «Вердикт Капітал».

У виконавчому написі значиться, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 48 453,02 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 23 069,14 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 952,61 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 16 252,34 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 8 178,93 грн.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню - 48 953,02 грн.

Позивач ОСОБА_1 оспорює в судовому порядку зазначений виконавчий напис.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріусом регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено в Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно пункту 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Вердикт Капітал» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. не отримувала. Також, позивач не була проінформована про існування заборгованості та її розміру, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Також, з тексту оспорюваного виконавчого напису № 824 від 11.09.2020 року судом встановлено, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. при вчиненні нотаріальної дії керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідно Переліку (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

У зв`язку з цим, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Ухвалою від 06.03.2017 року у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання.

Суд враховує, що касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017 року. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 була відновлена.

Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року № 92.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 11.09.2020 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити ТОВ «Вердикт Капітал» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат».

Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким, в свою чергу, Договір 630036624 від 30.09.2013 року - не являється.

Зважаючи на те, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, що в свою чергу, дає суду підстави стверджувати, про те, що Договір 630036624 від 30.09.2013 року, який прошитий (прошнурований) та пронумерований з виконавчим написом № 824, - не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та, відповідно, - не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають бути задоволені в повному обсязі.

Судом також встановлено, що на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.10.2020 року (ВП № 63193955) винесену приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Бершадським С.М., з доходу позивача (пенсії та заробітної плати відповідно) було здійснено відрахування в сумі 1066,98 грн. що підтверджується інформацією Управління з питань виплати пенсії ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 29.01.2021 та в сумі 2689,50 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою управлінням освіти Міської ради міста Кропивницького 15.01.2021 року за № 36/1-06-27, а всього було стягнуто 3 756,48 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині повернення стягнутих коштів на її користь.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп. за подання заяви про збільшення позовних вимог, та судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., за подачу заяви про забезпечення позову.

Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, у зв`язку з чим вжиті по даній справі на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2020 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною 11.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 824 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 48 953,02 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 13, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський Сергій Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною 11 вересня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 824 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , («Боржник») на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», («Стягувач») заборгованості за кредитним договором 630036624 від 30 вересня 2013 року, в розмірі 48 453,02 грн., та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису в розмірі 500,00 грн., - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 3 756 (три тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 48 коп. на повернення стягненого за виконавчим написом, вчиненого 11 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, зареєстрованого в реєстрі за № 824.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 2 169 грн. 20 коп.

Вжиті заходи забезпечення позову по цивільній справі № 405/6901/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Бершадський Сергій Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 63193955 при примусовому виконанні виконавчого документа - виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною 11.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі № 824 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 48 953,02 грн., продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова