Провадження №2/522/3074/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 04.11.2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 , який був дідусем позивачки ОСОБА_1 , отримав на підставі ордеру двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На той час сім`я складалася: з ОСОБА_3 , його доньки ОСОБА_2 (відповідачки по справі), яка була матір`ю позивачки, та онуки ОСОБА_1 , позивачки по справі. Позивачка ОСОБА_1 у вказаній квартирі проживає з дня її народження, а саме з 1989 року, а зареєстрована з 2005 року. Відповідачка ОСОБА_2 у даній квартирі зареєстрована з 1984 року та проживала за зазначеною адресою до 2004 року. У 2001 році дідусь позивачки - ОСОБА_3 помер. На початку 2004 року відповідачка ОСОБА_2 , зібрала свої речі, документи та поїхала з квартири до цивільного чоловіка, залишивши свою доньку, позивачку по справу. На підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси (справа №2-9644/2004р.), ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до Розпорядження Приморської районної адміністрації від 28.12.2004 року за №4795, ОСОБА_4 призначено піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1 , місце мешкання якої визначено за місцем мешкання піклувальника, зі збереженням житлової площі за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_5 з 2004 року в спірній квартирі не проживає, обов`язків щодо утримання квартири та сплати комунальних послуг не несе, позивачка була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

До суду 13.11.2020 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 01.07.2004 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 16.11.2020 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 11.12.2020 року.

У судове засідання призначене на 11.12.2020 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 03.03.2021 року.

У судове засідання призначене на 03.03.2021 року з`явилася, представник ОСОБА_1 адвокат Долінська О.О.

Відповідачка ОСОБА_2 хоча про час, дату та місце судового засідання була повідомлена у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представила, чим позбавила суд можливості вислухати її пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надано.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: згідно ч.4 ст.223, ст.ст.280, 281 ЦПК України, проводити судове засідання у відсутності відповідачки, і за згодою представника позивача при заочному розгляді на підставі наявних в справі доказів.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що позивачка ОСОБА_1 з дня народження проживає в квартирі, яка належала дідусеві на підставі ордеру, відповідачка по справі ОСОБА_2 є її матір`ю і також проживала в спірній квартирі до 2004 року. У 2001 році помер дідусь позивачки ОСОБА_3 . У 2001 році помер дідусь позивачки ОСОБА_3 . З 2004 року відповідачка проживає десь за місцем мешкання свого чоловіка, проте адреса їй невідома. У 2004 році відповідачка покинула свою доньку, позивачку по справі, та була позбавлена батьківських прав. Дитина у віці 14 років залишилася проживати з опікуном. Відповідачка у спірній квартирі не проживає на протязі 17 років, але досі в ній прописана. На теперішній час позивачка має намір приватизувати спірну квартиру.

Також надали свої пояснення в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 09.03.2021 року.

Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , який був дідусем позивачки ОСОБА_1 , отримав на підставі ордеру двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На той час сім`я складалася: з ОСОБА_3 , його доньки ОСОБА_2 (відповідачки по справі), яка була матір`ю позивачки, та онуки ОСОБА_1 , позивачки по справі. Квартира не приватизована.

Позивач ОСОБА_1 з дня народження, а саме з 1989 року, по теперішній час проживав у зазначеній квартирі, та була зареєстрована з 20.04.2005 року, що підтверджується довідкою (виписка із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №1 від 27.07.2015 року, виданою начальником дільниці №7 КП ЖКС «Порто-Франківський» (а.с.9).

Відповідачка ОСОБА_2 у даній квартирі зареєстрована з 04.041984 року та проживала за зазначеною адресою до 2004 року, проте, до теперішнього часу зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

У 2001 році дідусь позивачки - ОСОБА_3 помер.

На початку 2004 року відповідачка тобто мати ОСОБА_2 , зібрала свої речі, документи та поїхала з квартири до цивільного чоловіка, залишивши свою доньку ОСОБА_1 , позивачку по справу.

На підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси (справа №2-9644/2004р.), ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Розпорядження Приморської районної адміністрації від 28.12.2004 року за №4795, ОСОБА_4 призначено піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1 , місце мешкання якої визначено за місцем мешкання піклувальника, зі збереженням житлової площі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11,12).

У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_5 з 2004 року в спірній квартирі не проживає, обов`язків щодо утримання квартири та сплати комунальних послуг не несе, позивачка була змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Житловий будинок, в якому знаходиться зазначена квартира, перебуває на балансі КП «ЖКС «Порто-Франківський», не приватизована. Особистий рахунок на користування вказаною квартирою відкритий на ОСОБА_3 , який помер. Також, у вказаній квартирі зареєстровані: онука померлого, позивачка ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька померлого, відповідачка по справі, ОСОБА_2 з 04.04.1984 року, що також підтверджується довідкою (виписка із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №1 від 27.07.2015 року, виданою начальником дільниці №7 КП ЖКС «Порто-Франківський» (а.с.9).

Той факт, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з 2004 року підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , наданими у судовому засіданні 03.03.2021 року.

Також факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 понад 17 років та відсутність в спірній квартирі її особистих речей підтверджується Актом про не проживання від 27.10.2020 року, складеному сусідами житлового будинку АДРЕСА_3 , та завіреному начальником дільниці №3 КП ЖКС «Порто-Франківський» (а.с.10).

У судове засідання з`явилася свідок ОСОБА_4 , яка пояснила, що знає позивачку з дня її народження, також знає її матір ОСОБА_7 . Крім того знала її бабусю, з якою разом працювала та була в добрих стосунках, приходила до них в гості і допомогала їм, яка померла в 1994 році, та дідуся ОСОБА_8 , який помер у 2001 році. Катя проживала разом з дідусем ОСОБА_8 та матір`ю ОСОБА_7 . ОСОБА_7 постійно уходила з дому, тому вихованням дитини займався дідусь ОСОБА_8 . В 2001 році дідусь помер, а в 2004 році ОСОБА_7 , залишивши доньку, пішла з дому, її місце находження на теперішній час їй невідомо. Також зазначила що з 2004 року на підставі розпорядження ПРА ОМР була призначена опікуном над позивачкою ОСОБА_1 . Також пояснила, що до теперішнього часу спілкується з позивачкою, знає, що ОСОБА_9 працює й досі проживає в спірній квартирі. В квартирі у позивачки буває, речей матері в квартирі не має, є тільки речі позивачки.

У судове засідання з`явилася свідок ОСОБА_6 , яка пояснила, що проживає в квартирі АДРЕСА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_4 , знає позивачку та її родину, дідусь ОСОБА_8 помер у 2001 році, а мати десь на початку літа 2004 року зникла і до цього дня ніхто про неї нічого не знає. Дитина ОСОБА_9 була надана сама собі, а ОСОБА_4 , яка взяла опіку над нею, допомагала в її становищі.

На питання головуючого, свідок ОСОБА_6 зазначила, що квартира двохкімнатна і позивачка в ній проживає, відповідачка в квартирі не проживає вже тривалий час.

Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і відсутність відповідачки у квартирі позивача створює їй перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідачка відсутня за даним місцем реєстрації на протязі 17 років.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 щодо визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно п.26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно положень ст.6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» фізичні особи зобов`язані зареєструвати своє місце проживання.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2004 року, речей відповідачки в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки питання щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось, тому їх вирішення судом не здійснювалось.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 15,16, ЦК України,ст.ст.62-72 ЖК України, ст.ст.1, 2, 5, 11, 43, 49, 76-80, 81, 89, 223, 241, 247, 258, 263-265, 268,274, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 09.03.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.