РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Мукачево Справа №303/6895/20

2/303/265/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів (1) ОСОБА_2

(2) ОСОБА_3

про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири у розмірі 22338,00 грн., а також витрат за проведення оцінки вартості збитків.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування вищевказаної суми коштів за наслідками залиття квартири АДРЕСА_1 (надалі - Квартира), що сталося з вини відповідачів.

Нормативно - правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 22, 1166, 1188, 1192 Цивільного кодексу України.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву, який з огляду на приписи частини четвертої ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України до уваги не приймається, оскільки не містить підтвердження про надіслання копії такого та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подав та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не висловив.

З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем житла - Квартири АДРЕСА_1 (Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 15.05.2010 р. а.с.26-28, Технічний паспорт на Квартиру № НОМЕР_1 , а.с. 21-24).

Відповідачам належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_2 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №231001007 від 04.11.2020 р. а.с.45).

Як свідчать матеріали справи (акт від 20.10.2020 року, затверджений в.о. директора ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», складений комісією в складі майстрів дільниці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , залиття квартири сталося 19.10.2020 року о 23:00 год. з кв. АДРЕСА_3 вищевказаного будинку. Зі слів мешканців причиною залиття став не перекритий кран, залишений господарем вищевказаної квартири. Залитими виявились стеля та стіна кімнати, а також стіна та стеля кухні, ванної кімнати та коридору у кв. АДРЕСА_4 ).

Згідно із даними звіту про оцінку збитків від 28 жовтня 2020 року (а.с. 7-20) вартість збитків понесених внаслідок підтоплення в житловій квартирі АДРЕСА_4 складає 22338,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України .

За змістом п. 8 частини другої ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до положень ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, внаслідок залиття Квартири, позивачу завдано майнову шкоду на суму 22 338 гривень, а даних щодо заподіяння шкоди та її вартісного розміру відповідачами не спростовано.

Вищевказані фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності наведеним судом положенням чинного законодавства у повній мірі підтверджують вимоги позивача за предметом позову, що є підставою для їх задоволення.

Також з відповідачів підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням експерта для визначення загальної суми збитків, завданих позивачу внаслідок залиття кватири у сумі 2000,00 грн. (квитанція та звіт, а.с. 43, 7).

Судові витрати по справі у сумі 840,80 грн. (судовий збір, а.с. 5) підлягає віднесенню солідарно на відповідачів відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 - задоволити повністю.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму 22 338,00 грн. (двадцять дві тисячі триста тридцять вісім гривень 00 коп.) у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири та суму 2000,00 грн. (дві тисячі) у відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта.

2.1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

2.2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_6 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_6 ).

Суддя В.В. Кость