Справа № 219/2114/21
Провадження № 2-з/219/26/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря Захарчук М.В., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про забезпечення позову,

встановив:

Адвокат Деменкова Є.С., діючої в інтересах ОСОБА_2 звернулась в суд про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви вказувала, що приватним виканвцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів відповідно до виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Житомирьского міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 05.10.2020р., зареєстрованого в реєстрі за № 61443. Предметом спірного виконавчого напису є заборгованість за кредитом, залишок заборгованості за відсотками, штраф, пеня, комісія, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису. Заявник не визнає вказані у зазначеному виконавчому написі суми та стверджує, що вказана нотаріусом заборгованість не є безспірною, а тому за такими вимогами виконавчий напис не міг бути вчинений. Отже, здійснення виконавчих дій зі стягнення зазначених сум до моменту вирішення спору щодо правомірності вчинення виконавчого напису знівелює суть відповідного судового розгляду та в майбутньому унеможливить виконання рішення у разі задоволення відповідного позову. Разом з тим, правовим наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є припинення стягнення за цим написом. При цьому визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, означатиме, що такий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, від самого початку та він не має юридичної сили в цілому, тобто з дня його вчинення. У зв`язку з викладеним існує необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України), оскільки саме такий вид забезпечення позову унеможливить примусову сплату позивачем грошових сум, які є предметом спірного виконавчого напису нотаріуса.

У зв`язку з чим, просив застосувати заходи забезпечення позову, а саме: зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 05.10.2020р., зареєстрованим в реєстрі за № 61443, про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 49 876,42 грн., що здійснюється приватним виканвцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. на час розгляду справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). (ч. 1ст. 153 ЦПК України).

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про вжиття заходів забезпечення позову.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до частин першої і другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що приватним виканвцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів відповідно до виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотраілаьного округ Гораєм О.С., від 05.10.2020р., зареєстрованого в реєстрі за № 61443.

При цьому предметом судового спору (позову, що забезпечується) є визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявник вважає, що такий напис вчинено незаконно.

У даному випадку позивач на підставі пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України просить зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, заявник обґрунтував її можливістю передчасного стягнення грошових коштів на підставі вказаного виконавчого напису.

Таким чином, невжиття заходів для забезпечення позову до його пред`явлення, а саме: не зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного стягнення при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису грошових коштів з ОСОБА_2 .

На думку суду зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який буде оскаржено боржником у судовому порядку, є видом забезпечення позову, який є співмірним із позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; має тимчасовий характер і діє до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

За вищевказаних обставин суд дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису № 61443, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву адвоката Деменкової Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про забезпечення позову, задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 61443, вчиненого 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., щодо стягнення з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 49 876,42 грн.

Копію ухвали надіслати до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельник Юрію Анатолійовичу, для виконання.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття. Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М.Погрібна