Дата документу 11.03.2021 Справа № 554/4215/20
Провадження № 2/554/290/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді - Савченко Л.І.,

при секретарі Пащенко Д.С.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава заяву ОСОБА_1 про відвід судді Савченко Л.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (справа № 554/4215/20, провадження № 2/554/290/21),-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться вказана заява.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 мене визначено головуючим по справі після задоволення самовідводу судді Октябрського районного суду м. Полтави Гальонкіної Ю.С.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. від 22 лютого 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради » про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні прийнято до провадження, призначеного підготовче судове засідання на 25 березня 2021 року.

22 лютого 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Савченко Л.І.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід визнано необґрунтованою.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Савченко Л.І. відмовлено.

10 березня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду повторну заяву про відвід судді Савченко Л.І., мотивуючи відвід тим, що не довіряє судді при розгляді позову у трудовому законодавстві, у зв`язку із волокітою в часі розгляду справи та надання недостовірної інформації, що не було попереднього засідання у справі, яка тягне за собою відповідальність за ст. 366 і ст. 362 КК України і спонукає її на подання заяви в ДБР для внесення відомостей в ЄРДР. Вважає цю волокіту моральним катуванням, що не притаманне правосуддю та є порушенням присяги судді та етики поведінки.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України (в чинній на час подачі заяви про відвід) відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Про судове засідання учасники справи не повідомлялися відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про відвід, встановив наступне.

Заявлений відвід суд вважає необґрунтованим, оскільки викладені в заяві про відвід підстави є фактично незгодою із прийнятим суддею рішенням, яке оскаржено в апеляційному порядку та залишено без змін, що не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді.

Враховуючи те, що заявлений відповідачем відвід є необгрунтованим, суд у відповідності до вимог ч.3 ст. 40 ЦПК України передає заяву про відвід судді Савченко Л.І. для вирішення вказаного питання судді, який не входить до складу суду , що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суб`єктивна впевненість сторони в упередженості судді, навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд.

Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, навіть якщо об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивної перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретній справі, а також об`єктивної перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

Оскільки позивач в своїй заяві повторно наполягає на задоволенні його відводу головуючому у справі судді, вказуючи на переконаність в упередженості судді, оскільки суддя надала недостовірну інформацію про не проведення попереднього судового засідання, що на думку позивача тягне за собою відповідальність за ст. 366 і ст. 362 КК України і спонукає її на подання заяви в ДБР для внесення відомостей в ЄРДР, при цьому судом об`єктивних проявів упередженості головуючого у справі судді Савченко Л.І. не встановлено, будь-яка заінтересованість у результаті розгляду справи у головуючої у справі судді відсутня, однак з урахування позиції позивача, який категорично не довіряє судді, у зв`язку з чим подав заяву про відвід повторно, задля забезпечення судом серед інших аспектів права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, суд визнає, що суб`єктивна впевненість позивача в упередженості судді навіть за відсутності об`єктивних підстав для неї є чинником, що перешкоджає реалізації встановленого п.1 ст.6 Конвенції права на справедливий суд, а тому з метою усунення сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, заяву потрібно задовільнити на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст. 36,37,38,39,40 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Савченко Л.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (справа № 554/4215/20, провадження № 2/554/290/21) задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (справа № 554/4215/20, провадження № 2/554/290/21) передати до канцелярії Октябрського районного суду м.Полтави для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І.Савченко