Справа №705/4486/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року місто Умань Черкаської області

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Кормана О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу. Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Самойленко П.М.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.11.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія (далі ПрАТ «УПСК») та ТОВ «ФОРВАРД ФАРМ» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1469663.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпечення транспортного засобу марки «МАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

14.02.2017 року близько 17 год. 10 хв. на а/д Київ-Одеса, 99+400 кілометрів, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «МАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з напівпричепом державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу "ВАЗ", державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.09.2017 року по справі № 705/2365/17, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП.

З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » - ОСОБА_3 , звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АК/1469663. Так, на підставі страхового акту № ОЦ/028/001/17/0032 від 26.10.2017 року, ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 17778 грн. 79 коп. Таким чином, загальний розмір понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 17778 грн. 79 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не було повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду у встановлений законом строк. З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АК/1469663. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування, в повному обсязі, тобто 31.10.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 292 від 31.10.2017 року.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.

01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено Договір № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АК/1469663 від 25.11.2016 року. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

Просить: стягнути з відповідача на користь позивача - ФОП ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «КБ ПРИВАТБАНК», МФО 320649) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 17778 грн. 79 коп.; витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 840 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Ухвалою судді від 29.12.2020 року у справі відкрито провадження і справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи було призначено на 10.02.2021 року.

Ухвалою судді від 10.02.2021 року було продовжено строк розгляду справи до 10.03.2021 року.

Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками, були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Проте, вказані документи були повернуті оператором поштового зв`язку до суду з відміткою від 28.01.2021 року про те, що адресат відсутній. У відповідності до вимог п.4 ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідач вважається таким, який належним чином 28.01.2021 року отримав повідомлення суду про дату судового розгляду та копію ухвали судді про відкриття провадження у справі.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши докази, надані позивачем в копіях, дійшов такого висновку.

25.11.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія (далі ПрАТ «УПСК») та ТОВ «ФОРВАРД ФАРМ» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1469663. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпечення транспортного засобу марки «МАЗ», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, визначена сто тисяч гривень. Чи було встановлено розмір франшизи з наданої суду копії Полісу з`ясувати неможливо.

Відповідно до постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2017 року ОСОБА_2 був визнаний винним в тому, що 14.02.2017 року о 17 год. 10 хв. на а/д Київ-Одеса, 99+400 кілометр, він керував автомобілем МАЗ 54322, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку та стан дорожнього покриття, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, з невідомих причин виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211540, д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрите у зв`язку з минуванням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

24.03.2017 року власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «ВАЗ», д.н.з. « НОМЕР_3 » - ОСОБА_3 , звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів № АК/1469663.

На підставі страхового акту № ОЦ/028/001/17/0032 (аварійний сертифікат) від 26.10.2017 року, ПрАТ «УПСК» було виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 17778 грн. 79 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 292 від 31.10.2017 року.

ПрАТ «УПСК» за вих. № РУ/17/0032 від 14.11.2018 року на зареєстровану адресу відповідача ОСОБА_2 була направлена претензія про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 17778 грн. 79 коп.

01.10.2020 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено Договір цесії № 01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) набуває право вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором (п.2.1 Договору). Згідно п.2.2 Договору Загальний розмір Заборгованостей Боржників, Права вимоги до яких відступається згідно цього Договору, складає 586226 грн 65 коп., згідно Реєстру прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку 1 до цього Договору.

У Додатку 1 до Договору №01/10/2020 про відступлення прав вимоги від 01 жовтня 2020 року, під порядковим номером 4 зазначено Договір страхування ОЦ/028/001/17/0032 від 26.10.2017, страхувальник ТОВ «Форвард Фарм», Боржник ТОВ «Форвард Фарм»/ ОСОБА_2 , сума страхового відшкодування 17778,79 грн, що становить і суму боргу.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року (далі по тексту Закон №1961-IV) та іншими прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону N 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

При цьому підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону №1961-IV визначав, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Тобто, в даному випадку не може йти мова про невиконання водієм вимог підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону N 1961-IV, так як вказаний підпункт не покладав на водія обов`язку повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

Законом України від 17 лютого 2011 року №3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" внесено зміни у статтю 33 Закону №1961-IV, зокрема розширено перелік обов`язків учасників ДТП, у зв`язку із чим обов`язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону N 1961-IV. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону N 1961-IV, у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов`язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Тобто, вказана обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, так як згідно Закону N 1961-IV в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у страховика не виникало права на регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, так як у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону не було зазначено про обов`язок водія повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону N 1961-IV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Оскільки судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач судовим рішенням визнаний винуватим у дорожньо-транспортній пригоді; сам страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, при цьому позивач не надав до суду доказів, що внаслідок події в страховика виникли необґрунтовані виплати і до останніх не належить виплачене страховиком страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Сам по собі факт неповідомлення водієм забезпеченого транспортного засобу за умови здійснення повідомлення страховика іншим учасником ДТП, не свідчить про неінформованість страховика щодо настання ДТП та неможливість встановлення ним обставин пригоди.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 760/5736/15-ц.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 19, 76-81, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити повністю у позові Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Копію рішення направити позивачу, представнику позивача та відповідачу для відому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя О.В.Корман