Справа № 159/735/21
Провадження № 2/159/492/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Денисюк Т.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовувані тим, що сторони є батьками неповнолітньогоОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2010 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі по 300,00 гривень щомісячно. Проте, на даний час сума аліментів є недостатньою для матеріального забезпечення дитини, оскільки витрати на повсякденні потреби є значно вищими. Самостійно забезпечувати гідний рівень життя дитини вона не має змоги, оскільки працює техпрацівником в школі, тому просить збільшити розмір аліментів з 300 гривень до 1500 гривень.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 правом відзиву на позов не скористався, подав до суду заяву, в якій просив врахувати те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, інших доходів окрім пенсії не має, потребує проходження реабілітаційної програми.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 09 лютого 2021 року.

Провадження у справі відкрито 10 лютого 2021 року.

Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Білинською сільською радою Ковельського району сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між сторонами розірвано (свідоцтво серії НОМЕР_2 від 12.02.2010 року).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.01.2010 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в розмірі по 300 гривень щомісяця, починаючи з 18.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час дитина продовжує проживати разом із позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 на час призначення аліментів не мав постійного доходу, на даний час він є особою з інвалідністю ІІ групи.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Позов задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (статті 192 СК України).

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

За змістом позовної заяви підставою позову є збільшення прожиткового мінімуму та недостатність раніше присуджених аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01.01.2021 2395 грн., з 01.07.2021 2510 грн., з 01.12.2021 2618 грн.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Разом з тим, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв`язку із змінами згідно Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII мінімального розміру аліментів.

Також, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, тобто з 08.07.2017 року за відповідною постановою державного виконавця.

Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів.

У позовній заяві позивач не зазначає про існування заборгованості по сплаті аліментів та не вказує у якій спосіб відбувається їх стягнення.

Проте за умов звернення судового рішення до примусового виконання розмір аліментів повинен відповідати визначеному законодавством мінімальному гарантованому розміру.

Що стосується позовних вимог позивача про збільшення аліментів, то з урахуванням того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів зміни матеріального стану відповідача у бік поліпшення, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж гарантовано державою, доказів наявності у відповідача додаткових доходів ніж пенсія, не надано доказів погіршення матеріального стану отримувача аліментів чи стану здоров`я дитини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому висновки позивача про працездатність відповідача є помилковими, оскільки згідно довідки МСЕК та копії пенсійного посвідчення ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи.

Суд також звертає увагу позивача на те, що нею не порушувалось перед судом питання щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої суми на частку від доходів відповідача.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 180,182,192 Сімейного кодексу України, статтями 12,76-81,258, 259, 263-265, 273,279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Ковельський міськрайонний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 15 березня 2021 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк