печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії. Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як це визначено ч. 2 ст.175 ЦК України. Відповідно до ст. 9 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. Згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. Разом з тим, позов ОСОБА_1 викладено російською мовою. За статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу. Рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року № 2-р/2018 Закон України "Про засади державної мовної політики" від 03 липня 2012 року № 5029-VI, зі змінами, визнаний неконституційним, втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення. Таким чином, Закон України "Про засади державної мовної політики" на момент складання позову, його подання та безпосередньо вирішення судом питання щодо відкриття провадження по справі, є нечинним. Отже чинне законодавство України не дозволяє подавати до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені недержавною мовою. Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України). З огляду на зазначене, позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою. При цьому слід зазначити, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2014 року (справа № 21-227а14). Така ж позиція касаційного суду з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 6 липня 2016 року (справа № 21-1092а16). Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом. У разі, якщо позивач не володіє українською мовою, слід зазначити, що соціально незахищеним верствам населення Законом України «Про безоплатну правову допомогу» гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Отже, позивачу роз`яснюється необхідність оформлення позовної заяви державною мовою та подачу його до суду із відповідною копією для відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 175, 185, 259-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Остапчук