Справа № 456/2941/21
Провадження № 2/456/1024/2021
РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області, третя особа Стрийська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 73,3 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м, з господарським будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_2 та після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . З метою отримання спадкового майна позивач звернулася до державного нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. із заявою про прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом Костур У.Т. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, а тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області Н.Капко в судовому засіданні не заперечила проти позову та просила вирішити справу відповідно до вимого законодавства.

Представник Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 10.06.2020 Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Лисятицької сільської ради народних депутатів Стрийського району Львівської області №25 від 17.04.1991 року вирішено надати ОСОБА_2 земельну ділянку під будівництво житлового будинку в с.Лисятичі площею 0,12 га.

З виписки з рішення виконавчого комітету Лисятицької сільської ради народних депутатів Стрийського району Львівської області №260 від 20.06.1991 року вбачається, що виконавчий комітет Лисятицької сільської ради надав дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорту на забудову земельної ділянки площею 0,12 га в с.Лисятичі - ОСОБА_2 .

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого ТзОВ «Бутон» 08.02.2021 року, загальна площа будинку «А-1» становить 73,3 кв.м., житлова площа 33,5 кв.м.

З відповіді державного нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. №418/02-14 від 06.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 не можливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок по АДРЕСА_1 та порекомендовано звернутися до суду.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є її дочка ОСОБА_1 .

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.3.1). Окрім того, зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Судом встановлено, що реалізувати своє законне право на спадкування в позасудовому порядку позивач не змогла у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 , позивач вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо, їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини, що свідчать про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок загальною площею 73,3 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м, з господарським будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 30.12.2021 року.

Головуючий суддя С. С. Сас