Провадження № 2/712/155/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді- Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

за участі представника позивача адвоката Кожем`як М.О. Догодіної Л.В.

за участі представника відповідача Литвиненко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, Державної казначейської служби України, третя особа: Черкаська міська рада про стягнення моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, Державної казначейської служби України, третя особа: Черкаська міська рада про стягнення моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власницею 14/25 частин будинку по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 08.02.1995 р., посвідченого нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори Старовойтовою Л.В., та згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.07.2011 року по справі № 2-3353/11.

В 2016 році її сусідка ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_2 здійснювала реконструкцію житлового будинку з добудовою та надбудовою мансардного поверху (попередньо здійснивши повний демонтаж існуючого будинку, що підтверджується доданими до позову електронними доказами), з порушенням будівельних норм, державних стандартів і правил відносно належного їй будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» та п. 1 додатку 3.1 таблиці 1 ДБН 360-92** «Містобудування, планування та забудова міських сільських поселень» протипожежні відстані між будинками АДРЕСА_3 повинні складати не менше 8 м (по факту -5 м).

У зв`язку з цим вона зверталась 24.11.2016р., 16.01.2017р. 23.02.2017р. до Управління ДАБК Черкаське міської ради для здійснення державного архітектурно будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві будинку по АДРЕСА_2 . На вказані звернення Управлінням ДАБК було надано відповіді від 23.12.2016 № 58, 14.02.2017 б/н від 15.03.2017 № 1275-2 відповідно.

Однак, Управлінням ДАБК не були об`єктивно розглянуті та не перевірені викладені в її зверненнях факти щодо порушень будівельних норм при будівництві будинку по АДРЕСА_2 , посадовими особами Управління ДАБК не здійснено заходів архітектурно-будівельної контролю за зазначеною адресою, чим порушено абз. 8 п. 7 Порядку здійснення державної архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011 № 553.

Вважає, що у вказаних відповідях Управлінням ДАБК їй безпідставно рекомендовано звернутися до Управління ДАБІ Черкаській області та зазначено недостовірну інформацію щодо того, що здійснення заходів архітектурно-будівельного контролю, про які ставилась вимога в зверненнях (а саме проведення перевірки дотримання вимог державних будівельних норм при будівництві будинку по АДРЕСА_2 ), не належить до компетенції Управління ДАБК, оскільки з 29.11.2016 р. функції ДАБК на території м. Черкаси здійснює виключно Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради.

Вважає, що відповідач наділений повноваженнями на проведення перевірки дотримання державних будівельних норм при здійсненні забудови у м. Черкаси, безпідставноне скористався такими повноваженнями при проведенні перевірки за її зверненнями, тому така бездіяльність відповідача є протиправною.

Крім того, у вищевказаних відповідях відповідача їй не було роз`яснено порядок оскарження прийнятих рішень, що також грубо порушує вимоги ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян».

Зазначає, що посадові особи Управління ДАБК систематично порушували вимоги містобудівного законодавства під час розгляду її звернень від 24.11.2016 р., 16.01.2017 р., 23.02.2017р., не здійснювали перевірку достовірності даних, наведених у зареєстрованій Управлінням ДАБК декларації про готовність об`єкта до експлуатації по АДРЕСА_2 , протягом трьох місяців з дня її подання на підставі викладених у даних зверненнях фактів, навмисно затягували час для сплину трьох місяців, що передбачені законодавством для здійснення такої перевірки достовірності даних, чим забезпечили ОСОБА_2 уникнення відповідальності за порушення ч. 1 ст 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 466 (чинних на час проведення позапланової перевірки) та уникнення відповідальності за надання нею недостовірних відомостей у декларації про готовність об`єкта до експлуатації по АДРЕСА_2 .

Таким чином, Управління ДАБК, діючи фактично в інтересах ОСОБА_2 та порушуючи вимоги містобудівного законодавства при розгляді її звернень, вчасно не здійснена перевірка достовірності даних, наведених у зареєстрованій Управлінням ДАБК декларації щодо готовність об`єкта до експлуатації по АДРЕСА_2 , та не були вжиті заходи реагування для усунення перешкод у здійсненні її права користування нерухомим майном та для відновлення її прав як власника будинку по АДРЕСА_2 щодо якого було порушено вимоги будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві будинку по АДРЕСА_2 .

Користуючись бездіяльністю Управління ДАБК в частині своєчасного не виявлення наведення ОСОБА_2 недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації по АДРЕСА_2 , будівництва будинку з відхиленням від будівельного паспорту та відповідно не скасування Управлінням ДАБК реєстрації даної декларації про готовність об`єкта до експлуатації, ОСОБА_2 здійснено державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , яка була проведена 21.03.2017 номер запису права про власності 19656669, індексний номер 34472881 від 27.03.2017, на підставі декларації про готовність до експлуатації від 05.12.2016 № ЧК 56.

Крім того, позивач вказує, що 10.04.2017 року вона повторно звернулась зі скаргою щодо проведення неупередженої та об`єктивної перевірки з приводу будівництва будинку по АДРЕСА_2 з порушенням державних будівельних норм, стандартів державних будівельних норм, стандартів і правил (на момент проведення будівельних норм).На підставі вказаного звернення посадовими особами управління ДАБК здійснено позапланову перевірку з виїздом на місце, за результатами якої порушення містобудівного законодавства не зафіксовано.

У зв`язку з неналежним розглядом вказаного звернення від 10.04.2017 р. та попередніх звернень Управлінням ДАБК вона звернулася для здійснення щодо Управління ДАБК Державного архітектурно-будівельного нагляду до ДАБІ України.

Згідно подання головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ вказується, що за результатами розгляду матеріалів в цілому, наданими Управлінням ДАБК на вимогу від 11.08.2017 р. № 1023-5-1.14/865, інспектором будівельного нагляду було встановлено, що під час розгляду звернень ОСОБА_1 від 24.11.2016р., від 16.01.2017р., 23.02.2017р. посадовими особами Управління ДАБК не було здійснено заходів державного архітектурно-будівельного контролю за адресою м. Черкаси, вул. Івана Гонти, 10, чим було порушено абз. 8 п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553. Відповідно не перевірені факти, викладені у зверненнях, звернення об`єктивно не розглянуті, чим порушено ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян».

Відповідно довідки про результати документальної перевірки від 05.10.2017 р., згідно фактичних замірів між об`єктом будівництва по АДРЕСА_2 та житловим будинком по АДРЕСА_1 було встановлено, що дана відстань становить приблизно 5 м. В той час, в будівельному паспорті дана відстань зазначена 8 м. У документах, поданих ОСОБА_2 на отримання будівельного паспорту, в ескізних намірах відстань між об`єктом будівництва відповідача та житловим будинком позивача також складає 8 м. Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 проводилось будівництво з відхиленням від будівельного паспорту та є самочинним, чим було порушено ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 466 (чинних на час проведення позапланової перевірки). Отже, неповно було досліджено обставини при проведенні позапланової перевірки об`єкту будівництва, матеріали щодо виявленого правопорушення посадовими особами Управління державного архітектурного будівельного контролю Черкаської міської ради не складено. За результатами перевірки, в діях Управління ДАБК було виявлено ознаки порушення абзацу 2 п. 12 Порядку здійснення державного архітектурно- будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05,2011 року № 553.

Крім того, 23.05.2018 р. посадовими особами Управління ДАБІ було проведено планову перевірку Управління ДАБК, про що було складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.05.2018 р. Згідно вказаного акту вказується, що до Управління ДАБІ надійшло 9 скарг на дії посадових осіб відділу контролю Управління ДАБК під час здійснення ними своїх повноважень, зокрема, 2 скарги ОСОБА_1 . Таким чином, за розглядом вказаних скарг Управлінням ДАБІ було складено довідку про результати документальної перевірки від 05.10.2017 р. та внесено подання головного інспектора будівельного нагляду Управління ДАБІ від 27.04.2018 р. до Черкаського міського голови.

У висновку акту від 23.05.2018 р. вказано, що під час планової перевірки Управління ДАБК були виявлені системні порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності. Управлінням ДАБК не проводиться робота щодо скасування декларативних і дозвільних документів, під час перевірок не фіксуються очевидні порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та вказується про незадовільну роботу Управління ДАБК під час здійснення управління у сфері містобудівної діяльності та державного архітектурно-будівельного контролю.

Вважає, що систематичний неналежний розгляд Управлінням ДАБК її звернень від 24.11.2016р., від 16.01.2017р., 23.02.2017р, бездіяльність Управління ДАБК щодо нездійснення заходів архітектурно-будівельного контролю у період, коли відповідно до законодавства передбачений строк протягом трьох місяців на проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації по АДРЕСА_2 з дня її подання та відповідно своєчасне невиявлення наведення ОСОБА_2 недостовірних даних у даній декларації, необ`єктивне та неповне дослідження обставин Управлінням ДАБК при проведенні позапланової перевірки об`єкту будівництва за вказаною адресою на підставі її звернення від 10.04.2017 р. та не складання матеріалів Управлінням ДАБК щодо виявленого правопорушення містобудівного законодавства при будівництві будинку за вказаною адресою, завдало їй суттєвих моральних страждань, які виражаються у сильних душевних стражданнях, оскільки держава (орган місцевого самоврядування) в особі Управління ДАБК, на який покладені функції здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, не тільки не захистила її порушене конституційне право (на належний розгляд звернень, вжиття відповідних заходів реагування та отримання обгрунтованої відповіді), яке підлягає захисту, а, власне, сама його порушила.

Зазначає, що вона тривалий час перебувала в стані особи, права якої порушувались органом місцевого самоврядування в силу необ`єктивного розгляду її звернень, через що постійно перебувала в стані стресу через неможливість відновлення порушених прав та повинна була витрачати свій вільний час на відстоювання своїх прав у законний спосіб.Через бездіяльність Управління ДАБК вимушена була змінити свій звичний спосіб життя, оскільки довелося витрачати час та докласти значні зусилля для поновлення справедливості у законний спосіб.

У зв`язку з порушенням її конституційного права на об`єктивний розгляд звернень і надання обгрунтованої відповіді у встановлений законом строк Управлінням ДАБК, вона відчуває виражені негативні емоції у вигляді постійних переживань, стресу та розчарування в контролюючих органах та обурення з приводу їх бездіяльності щодо невиявлення правопорушень та невжиття необхідних заходів реагування. На підтвердження моральних страждань надає відповідні медичні документи, що підтверджують тривалість та стійкість душевних страждань. Завдану Управлінням ДАБК моральну шкоду оцінює в 300000 грн.

Просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно - будівельного контролю Черкаської міської ради шляхом безспірного списання коштів через Державну казначейську службу України на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000 грн.Також просить судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представники позивача адвокат Кожем`як М.О., Догодіна Л.В.позовні вимоги позивача підтримали та просили їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача Управління ДАБК Черкаської міської ради Литвиненко І.М. позовні вимоги не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Зазначила, що у скарзі ОСОБА_1 від 24.11.2016 року піднімалось питання щодо проведеної перевірки 19.05.2016 року Управлінням ДАБІ у Черкаській області та порушення вимог протипожежних розривів між житловими будинками та санітарних вимог, а також норм інсоляції. За результатами розгляду вказаного звернення надано відповідь 23.12.2016 р. за № 58, в якій зазначено, що питання визначення правомірності передбачених будівельним паспортом комплексу містобудівних та архітектурних вимог, а саме протипожежних розривів, санітарних вимог і норм інсоляції не відноситься до повноважень Управління (п.1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»). ОСОБА_1 запропоновано для вирішення поставлених нею питань звернутись до УДАБІ у Черкаській області.

Звернення ОСОБА_1 від 24.11.2016 та 16.01.2017 не містило запитання про наявність на даному об`єкті документів щодо введення його в експлуатацію, та побажання щодо перевірки достовірних даних, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Тому підстав для перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації в Управлінні не було.

На звернення позивача від 16.01.2017 щодо правомірності збудованого сусідкою житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , надано відповідь 14.02.2017 р. та повідомлено що її звернення від 24.11.2016 надано відповідь, що питання у зверненні не відносяться до компетенції Управління та повторно рекомендовано звернуться до Управління ДАБІ у Черкаській області.

Звернення ОСОБА_1 від 23.02.2017 щодо правомірності проведення реконструкції житлового будинку з добудовою та надбудовою мансардного поверху, реконструкції літньої кухні та бані, влаштуванням альтанки за адресою: АДРЕСА_4 сусідкою гр. ОСОБА_2 повідомило, що будівельні роботи проводились згідно будівельного паспорта від 02.07.2013 ; 405-бп та повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 11.09.2013 № ЧК91. Управлінням від 05.12.2016 за № ЧК 56 зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Дане звернення не містило побажання щодо перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а отже підстав для перевірки в Управління не було. Документів, що підтверджують здійснення будівництва з відхиленням від будівельного паспорта відсутні, а тому таке твердження є безпідставне. Управлінням ДАБК Черкаської міської ради, на підставі звернення від 10.04.2017 р. гр. ОСОБА_1 23.05.2017 р. проведена позапланова перевірка домоволодіння по АДРЕСА_4 з виїздом на місце. За вказаною адресою на момент перевірки, на земельній ділянці гр. ОСОБА_2 були проведені роботи з реконструкції житлового будинку з добудовою та надбудовою мансардного поверху, літньої кухні з розташуванням бані на підставі зазначених будівельного паспорта та повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Вважає, що в позовній заяві відсутні будь-які докази, фактичні дані, на підставі яких може бути встановлено наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачу діями Управління ДАБК було завдано моральну шкоду. ОСОБА_1 у своєму позові не навела, з яких саме міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди. Надані позивачкою копії довідок від 23.01.2017 № 73, від 17.03.2017 № 256 КУ «ОЦЕМД та МК ЧОР» не підтверджують завдання моральної шкоди Управлінням. Копія виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 9-3211 у період з 30.06.2017 по 14.07.2017 не пов`язано з періодом розгляду звернень Управлінням, тому не може слугувати підтвердженням завдання моральної шкоди ОСОБА_1 . Згідно наданих копій довідок МСЕК № 541806 та 124244 позивачці встановлено причину інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, що не підтверджує завдання моральної шкоди.

Таким чином позивачем не надано доказів, як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи Управління, так і докази спричинення їй моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача спричиненою шкодою.

Представник третьої особи Чернявський А.Л. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що протиправних дій чи бездіяльності позивача судом не встановлено, а тому і вимоги щодо стягнення моральної шкоди відсутні.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являється власницею 14/25 частин будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 08.02.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Старовойтовою Л.В.

Згідно свідоцтва про шлюб, Серія НОМЕР_1 дошлюбне прізвище позивачки було змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.07.2011 року визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудовані споруди, а саме прибудови (літ а, літ а2, літ А4-1) та самочинно влаштовану житлову кімнату 1-8 будинку (літ. А-1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

19.11.2020 року постановою Черкаського апеляційного суду рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.07.2011 року скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудовані споруди відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Управління архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради з заявами та скаргами щодо перевірки здійснення самочинного будівництва ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 .

24.11.2016 року в інтересах позивача ГО «Депутатський контроль» звернулася до Управління ДАБК щодо проведення перевірки дотримання вимог державних будівельних норм при будівництві будинку по АДРЕСА_2 .

23.12.2016 року позивачу ОСОБА_1 направлено відповідь за № 58 в якій зазначено, що питання визначення правомірності передбачених будівельним паспортом комплексу містобудівних та архітектурних вимог відноситься до повноважень Управління державної архітектурно-будівельної інспекції.

16.01.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до ДАБК України щодо дотримання вимог державних будівних норм при будівництві будинку по АДРЕСА_2 .

14.02.2017 року Управлінням ДАБК надана відповідь позивачу щодо піднятих питань та повторно рекомендовано звернутись до Управління ДАБІ у Черкаській області.

23.02.2017 року до Черкаської міської ради надійшла скарга ОСОБА_1 щодо правомірності проведення реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_2 .

15.03.2017 року виконавчий комітет Черкаської міської ради надав відповідь позивачу № 1275-2 стосовно правомірності будівництва ОСОБА_2 житлового будинку відповідно до будівельного паспорту від 02.07.2013 та повідомлено про те, що 05.12.2016 року зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта.

10.04.2017 року позивач ОСОБА_1 повторно звернулась зі скаргою до Черкаського міського голови щодо проведення належного розгляду звернення здійснення перевірки законності отримання будівельного паспорту ОСОБА_6

25.05.2017 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради надана відповідь за № 2886-2 щодо здійснення перевірки законності отримання будівельного паспорту ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2, 4 ст. 26 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно ст. 5 ЗУ «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Так, ч. 1 ст. 1. ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Так, згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно п. 3 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частинами 2, 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Аналіз указаних положень чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що указані положення можливо застосувати лише у випадку встановлення протиправної поведінки та/або неправомірних рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійснені ними своїх повноважень або посадовими особами цих органів при здійсненні ними своїх повноважень.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Обгрунтовуючи у позові правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивач посилається на систематичний неналежний розгляд Управліням ДАБК її звернень, бездіяльність Управління ДАБК щодо нездійснення заходів архітектурно-будівельного контролю у період, коли відповідно до законодавства передбачений строк протягом трьох місяців на проведення перевірки достовірності даних наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації та не складання матеріалів щодо виявленого правопорушення містобудівного законодавства.

Позивач також посилається на висновок в акті від 23.05.2018 року в якому зазначено, що під час планової перевірки Управління ДАБК були виявлені систематичні порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, не проводилась робота щодо скасування декларативних і дозвільних документів під час перевірок, не фіксуються очевидні порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Також позивач посилається на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 року та на акт службового розслідування від 08.08.2018 року на підставі розпорядження міського голови про неналежне виконання начальником Управління ДАБК Дяченко В.В. та ОСОБА_7 своїх посадових обов`язків та на систематичність порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Досліджуючи матеріали справи та докази надані сторонами, суд приходить до наступного.

Посилаючись на незаконність ОСОБА_2 законності отримання будівельного паспорту, судом встановлено, що позивач зверталась до ОСОБА_2 з позовом про припинення порушень правил добросусідства. Проте, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.10.2020 року в позові позивачу відмовлено. В рішенні суду зазначено, що твердження позивача про порушення при реконструкції будинковолодіння по АДРЕСА_2 вимог ДБН щодо протипожежної відстані між житловими будівлями не знайшло свого підтвердження. Відповідачкою не було вчинено будь-яких протиправних дій щодо зменшення протипожежних розривів чи відхилення від проекту реконструкції. На даний час дане рішення оскаржується позивачем до Черкаського апеляційного суду.

Також питання правомірності скасування будівельного паспорту було предметом розгляду Черкаського окружного адміністративного суду за наслідками якого 07.03.2019 постановлено рішення яким задоволено позов ОСОБА_2 до Головного інспектора нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування УДАБІ у Черкаській області, визнано протиправним та скасоване рішення головного інспектора нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції від 03.10.2017 року про скасування дій будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2019 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Відповідно до акту проведення службового розслідування від 19.07.2018 року на підставі розпорядження міського голови від 24.05.2018 № 300-р «Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_8 », комісія прийшла до висновку про належне виконання ОСОБА_8 службових обов`язків, а саме відсутності фактів бездіяльності управління ДАБК Черкаської міської ради при розгляді звернень ОСОБА_1 .

Таким чином суд зазначає, що належних та допустимих доказів того, що встановлена вина відповідача Управління ДАБК Черкаської міської ради та його бездіяльність визнана неправомірною позивачем не надано, тобто вину відповідача в спричиненні їй моральної шкоди не доведено. Будь-яке рішення стосовно цього відсутнє. Позивачем не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй моральної шкоди саме діями відповідача.

Позивач вказує, що зазначене завдавало їй суттєвих моральних страждань, які виражаються у сильних душевних стражданнях, а саме: вона тривалий час перебувала в стані особи, права якої порушувались органом місцевого самоврядування в силу необ`єктивного розгляду її звернень, через що постійно перебувала в стані стресу через неможливість відновлення порушених прав та повинна була витрачати свій вільний час на відстоювання своїх прав у законний спосіб. Через бездіяльність Управління ДАБК вимушена була змінити свій звичний спосіб життя, оскільки довелося витрачати час та докласти значні зусилля для поновлення справедливості у законний спосіб.

Постановою ВСУ від 05.09.2018 у справі № 641/7033/15-ц зазначено, що при оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватись принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних обставин конкретної справи заподіянь моральної шкоди.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності), а також виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіяння шкоди.

Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач має довести, яких саме втрат немайнового характеру (моральну шкоду) він зазнав, та яке саме їх матеріальне вираження. Недоведеність позивачами зазначених обставин у справі є підставою для відмови у задоволенні позову.

Окрім цього суд зазначає, що позивач повинен був надати достатні докази на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди саме Управлінням ДАБК, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як зазначалось вище, позивач зверталась зі скаргами та клопотаннями не лише до Управління ДАБК Черкаської міської ради, а також і до Черкаської міської ради, безпосередньо до міського голови.

Вищезазначене свідчить про реалізацію позивачем передбаченого ЦПК України права на звернення до відповідного органу зі скаргами і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1173 ЦК України, як це було вже зазначено вище.

Такі висновки збігаються з позицією Верховного суду, яка викладена в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17, що відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність вищевказаних обставин.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання що позивач не довела в судовому засіданні неправомірних дій чи бездіяльності відповідача Управління ДАБК Черкаської міської ради та нанесення їх діями моральної шкоди, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Постільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову відповідно до ч.2 п.13 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а позивачу відмовлено в позові, суд вважає судовий збір віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 6,12, 13,18, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 16, 23, 1166 1167, 1173, 1174 ЦК України, ППВС України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, державної казначейської служби України, третя особа Черкаська міська рада про стягнення моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 іпн. НОМЕР_2 прож. АДРЕСА_2 .)

Відповідач: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради ( Код м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36).

Державна казначейська служба ( Код м. Київ, вул.. Бастіонна, 6).

Третя особа: Черкаська міська рада (Код м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36).

Повний текст рішення складений 12.03.2021