ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Херсон

Номер справи: 661/2056/20

Номер провадження: 22-ц/819/499/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Радченка С.В.

Семиженка Г.В.

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2020 року, у складі судді Червоненка Д.В., у справі за позовом ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину

ПОСТАНОВИВ:

В травні 2020 року адвокат Чумаченко С.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дочку що викликані хворобою дитини.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до судового наказу Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2019 року по справі № 661/5190/19, на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Оскільки відомості про роботу платника аліментів відсутні, відділом ДВС нараховано аліменти: в листопаді 2019 в розмірі 1368,94 гривень, в грудні 2019 року та січні 2020 року по 1521,05 гривень, що на думку представника позивача не відповідає інтересам дитини, не забезпечує гідного рівня матеріального утримання та не відповідає статкам батька дитини. Вказує, що відповідач є моряком за фахом та працевлаштовується на судах іноземних компаній. Так, з 27.12.2018 року по 14.05.2019 року ТОВ «УНІВІС ЛТД» надавало ОСОБА_2 послуги у працевлаштуванні на судах на посаді третій механік з основним окладом 1510 доларів США на місяць. Крім того, ОСОБА_2 належить на праві власності квартира, загальною площею 131,3 кв.м, а 19 жовтня 2019 року відповідач отримав додатковий дохід від продажу автомобіля «Mazda 3» 2015 р.в., вартість якого згідно висновку експерта становить 296 287 гривень.

Посилаючись на положення статей 181, 183, 192 СК України просив збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно судового наказу Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2019 року в розмірі 1/4 заробітку (доходу), стягнувши аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6750 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Також просив стягнути з відповідача додаткові витрати на дочку що викликані хворобою дитини (діагноз: когнітивне зниження з затримкою психічного, мовленнєвого розвитку та порушенням комунікативних функцій) щомісячно в сумі 2000 гривень, починаючи з дати звернення до суду і до одужання дитини.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час розгляду справи позивачем доведено, що відповідач, дійсно, до 2019 року мав роботу та отримував дохід, однак жодного доказу на підтвердження факту зміни (покращення) його матеріального становища з 14 листопада 2019 року (з дня винесення судового наказу про стягнення аліментів) суду не надано. Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину в зв`язку з її хворобою, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано доказів понесення будь-яких додаткових витрат, викликаних хворобою дитини, або необхідності платного лікування у майбутньому.

З апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції звернувся ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а саме не взяв до уваги докази регулярного отримання доходу відповідача за період з 2016 року по травень 2019 року. На даний час відповідач умисно приховує доходи та свідомо не надає актуальну інформацію щодо свого дійсного щомісячного доходу. Також зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність обов`язкового факту встановлення зміни матеріального становища відповідача з дня винесення судового наказу, оскільки позивач, звертаючись до суду з даним позовом, керувалась не тільки статтею 192 СК України, а й просила змінити спосіб стягнення аліментів, а саме стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, що є правом позивача, а платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів. Крім того, вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги що хвороба дитини супроводжується великими тратами, що не можуть бути підтверджені документально, та обумовлює регулярні коштовні обстеження стану дитини, періодичні процедури, що призначені лікарем, з оплатою обстежень, масажів та інших витрат. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів правильно встановлено, що відсутні докази зміни (покращення) матеріального стану відповідача, що мало б наслідком зміни розміру чи способу стягнення аліментів. Також вказує, що позивачем ні в позовній заяві, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції не було доведено необхідності стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 безеня 2014 року перебували у шлюбі, який рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 березня 2020 року розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до судового наказу Новокаховського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості зміни способу стягнення аліментів не залежить від обставин, передбачених статтею 192 СК України (зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом), колегія суддів не бере до уваги, як юридично безпідставні.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Однак при цьому мають бути враховані положення статті 192 СК України, а саме мають бути наявні підстави, що передбачені законодавством для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Під час розгляду справи судом першої інстанції за клопотаннями представника позивача було витребувано докази: інформацію про рух коштів по рахункам відповідача, відомості про перетин відповідачем Державного кордону України.

Однак, отримана інформація не містить відомостей про надходження грошових коштів на рахунки відповідача та його працевлаштування. Відповідно, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач до 2019 року мав роботу та отримував дохід, однак жодного доказу на підтвердження факту зміни його матеріального становища з 14 листопада 2019 року (тобто з дня винесення судового наказу про стягнення аліментів) суду не надано. Навпаки, під час розгляду справи не доведено, що у вказаний період ( з дня винесення судового наказу про стягнення аліментів) відповідач мав будь-який дохід.

Доводи позову та апеляційної скарги зводяться до не погодження зі способом та розміром аліментів стягнутих судовим наказом, а також з незгодою із визначеним державним виконавцем розміром заборгованості. За наявності підтвердженого розміру заробітної плати (доходу) отримувач аліментів має право оскаржити нараховану заборгованість по аліментам.

Суд першої інстанції встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надала суду доказів на підтвердження зміни (покращення) матеріального стану відповідача, або погіршення її матеріального стану, відносно періоду, коли було ухвалено попереднє рішення суду (судовий наказ), яким було визначено розмір стягуваних аліментів.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.367, п.1ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 березня 2021 року.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: С.В. Радченко

Г.В. Семиженко