РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/2640/13-ц

Провадження № 22-ц/4815/173/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

учасники справи:

позивач Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк "Надра",

відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Мушкеєвим Валентином Валентиновичем на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2013 року (постановлену у складі судді Куцоконя Ю.П.) у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2009 року Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк "Надра" звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення боргу за кредитним договором.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2009 року позов ВАТ КБ «Надра» було задоволено. Стягнуто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно, борг за кредитним договором №1111/76/АНА/2007-840 від 25 липня 2008 року у сумі 105518 грн. 41 коп., шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме автомобіль «Шкода Фабія» 2007 року випуску.

У лютому 2013 року представник Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" Рищук Віталій Віталійович подав заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на те, що на даний час боржник не виходить на контакт з банком та не виконує взятих на себе зобов`язань.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2013 року заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-5177/09 від 02 квітня 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» заборгованості по кредиту в розмірі 105518 (сто п`ять тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн. 41 коп., звернувши стягнення на заставне майно, а саме автомобіль «Шкода Фабія», 2007 року випуску, синього кольору, заводський номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра» 1055 (одну тисячу п`ятдесят п`ять) грн. 18 коп. витрат по сплаті державного мита та 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява ПАТ «КБ «Надра» підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою і викладені у ній обставини повністю відповідають фактичним обставинам, а тому причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суд визнав поважними.

Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ОСОБА_2 адвокат Мушкеєв Валентин Валентинович оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Зауважує, що стягувач отримав право звернутися до державної виконавчої служби з виконавчим листом у листопаді 2009 року, але сам виконавчий лист ним було отримано лише 02 квітня 2012 року. Апелянт вважає, що банк безпідставно не пред`являв виконавчий лист до виконання, чекаючи ще п`ять місяців виконання обіцянки боржника щодо добровільного погашення заборгованості. Стягувач мав безліч можливостей для врегулювання спору як шляхом перенесення строку стягнення заборгованості так і встановлення нового.

З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановивши нову, якою у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2009 року позов ВАТ КБ «Надра» було задоволено. Стягнуто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно, борг за кредитним договором №1111/76/АНА/2007-840 від 25 липня 2008 року у сумі 105518 грн. 41 коп., шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме автомобіль «Шкода Фабія» 2007 року випуску.

На підставі вказаного рішення 02 квітня 2012 року було видано виконавчі листи, строк пред`явлення яких до виконання був встановлений до 10 жовтня 2012 року.

У лютому 2013 року представник Банку звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У поданій заяві зазначає, що строк був пропущений у зв`язку з тим, що боржником ОСОБА_1 було подано до банку заяву з проханням не пред`являти виконавчий лист до виконання, оскільки він зобов`язується сплачувати заборгованість у добровільному порядку. Крім того, ОСОБА_1 здійснив часткове погашення боргу та подав до стягувача заяву про добровільну реалізацію заставного автомобіля. Проте, в подальшому взятих на себе зобов`язань не виконував, що привело до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом .

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 06 жовтня 2011 року у справі «Агрокомплекс проти України» міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

Враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, колегія суддів дійшла до переконання, що ухвала суду першої інстанції містить обґрунтовані висновки щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвала суду першої інстанції відповідає критерію законності та обґрунтованості судового рішення.

А тому, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником - адвокатом Мушкеєвим Валентином Валентиновичем залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2013 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 09 березня 2021 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.