ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

15 березня 2021 року

м. Харків

Справа № 635/4511/20

Провадження № 22-ц/818/2139/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцина В.Б.

Учасники справи :

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року, постановлене суддею Березовською І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000 гривень щомісячно на 1/4 частку всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява вмотивована тим, що згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року вона отримує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 14 березня 2019 року і до повноліття дитини. У зв`язку з тим, що відповідач в теперішній час влаштувався на роботу, працює офіційно у ТОВ «Фармасі-Україна» та з метою недопущення погіршення матеріального стану дитини, на утримання якої стягуються аліменти, позивачка вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 2000 гривень щомісячно на стягнення аліментів у частці від заробітку в розмірі ј частки доходів відповідача.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, який задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що акт надання послуг ТОВ «Фармасі- Україна», в якому чітко вбачається що послуги надаються за договором про надання послуг від 20.08.2019 року.

Суд не встановив розмір доходів відповідача, не звернув уваги на те, що з позовом про стягнення аліментів вона звернулась ще у 2019 році, на той час відповідач не мав постійного заробітку тому вона просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, наразі відповідач працює та отримує дохід тому є всі підстави для зміни способу стягнення аліментів.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням ціни позову та малозначності справи, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 14 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Сторони є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги суд першої інстанції виходив із того, що доказів на підтвердження зміни майнового стану відповідача суду не надано.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Витяг з реєстру платників єдиного податку, відповідач з 08 лютого 2014 року є фізичною особою - підприємцем. Видом діяльності ФОП ОСОБА_2 є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, діяльність туристичних агентств, надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність, надання комбінованих офісних адміністративних послуг, надання інших допоміжних комерційних послуг, дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

Реєстрація відповідача як фізичної особи-підприємця здійснена 08 лютого 2014 року, тобто до ухвалення рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року про стягнення аліментів на утримання дитини.

Доводи позивача щодо працевлаштування відповідача до ТОВ «Фармаси-України» спростовуються актом надання послуг № 864 від 30 вересня 2020 року, з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_2 надає послуги ТОВ «Фармасі-Україна» на підставі договору надання послуг. Вид послуг: вивчення та аналіз динаміки попиту на товар, розміщення інформації про товар в Інтернеті, проведення презентаційних заходів щодо популяризації товару замовника, послуги по організації просування товарів торгової марки Фармаси, розширення ринків збуту.

Судова колегія погоджується з висновками суду, що одноразове надання ФОП ОСОБА_2 послуг ТОВ «Фармасі-Україна» за договором надання послуг не може свідчити про зміну матеріального стану відповідача.

Також судова колегія звертає увагу на те, що відповідач є Фізичною особою-підприємцем з 2014 року, та має мінливий дохід, який залежить від виконання тих чи інших послуг, тому доводи позивача про те, що після винесення рішення суду позивач почав постійно працювати спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для зміни способу присудження аліментів є помилковими, оскільки позивачка не довела належними, допустимими та достатніми доказами значного покращення матеріального становища платника аліментів.

Належних доказів на підтвердження наявності підстав для зміни способу присудження аліментів на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення суду не надано.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17 липня 2003 року № 1078, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність ухваленого рішення не впливають.

У зв`язку із чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.М.Хорошевський

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина

Повний текст рішення постановлено 15 березня 2021 року