У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.12.2021 Справа №607/24064/21

31 грудня 2021 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у порядку цивільного судочинства, до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання завірених копій Актів санітарно-технічного стану будинку по АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2006 року по даний час, зобов`язання відповідача надати вказані Акти, а в разі відсутності таких актів надати офіційне підтвердження, що такі акти не складалися, а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що ПП «Загребелля» незаконно, на підставі судових наказів, стягує з нього кошти за ненадані послуги. В наявності Тернопільської міської ради є рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №1743 від 30 грудня 2005 року «Про передачу будинків» Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01 січня 2012 року та додаток до рішення Тернопільської міської ради за №1743 від 13 грудня 2005 року Договір на виконання робіт по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій.

03 грудня 2021 року він звернувся до Тернопільської міської ради із запитом, в якому просив надати йому завірені копії Актів санітарно-технічного стану будинку по АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2006 року по даний час, які повинні знаходитися на зберіганні у виконавчих органах Тернопільської міської ради.

15 грудня 2021 року на вказаний запит надійшов лист виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №28388-Ф від 15 грудня 2021 року, згідно з яким акти санітарно-технічного стану будинків м. Тернополя, як окремі одиниці зберігання, до архівного відділу Тернопільської міської ради не надходили.

Вважає, що з боку виконавчого комітету Тернопільської міської ради мають місце неправомірні дії у формі не вирішення по суті його звернення, приховання від нього вказаних Актів, які необхідні для захисту його прав, як споживача послуг.

Крім цього, вказав, що зазначеними діями відповідача йому завдано моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., яка підлягає відшкодуванню.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що у відкриті провадження слід відмовити з наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Положеннями п.п. 1, 7 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: в спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Таким чином, вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі залежить від характеру спірних правовідносин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій, виконавчий комітет Тернопільської міської ради є виконавчим органом Тернопільської міської ради, яка є суб`єктом владних повноважень та органом місцевого самоврядування, що представляє відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Встановлено, що предметом спору у цій справі є вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання запитуваної інформації, зобов`язання відповідача надати таку інформацію та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, вказаний спір є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин, пов`язаних зі здійсненням відповідачем функцій органу місцевого самоврядування, у тому числі щодо забезпечення права громадян на доступу до публічної інформації, а тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства Тернопільським окружним адміністративним судом.

Безпідставними є доводи позивача про те, що даний спір стосується захисту його особистих прав, як споживача.

Відповідно до вимог п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З матеріалів позову не встановлено, що позивач є споживачем послуг, які надаються виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, та дана справа пов`язана із захистом прав споживача.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та встановлені обставини справи, вважаю, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, слід відмовити на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 260, 261, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л ИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 31 грудня 2021 року.

Суддя І.М.Черніцька