Справа № 565/1610/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

"30" грудня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2021 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець округу м. Києва Дорошкевич В.Л., в якій позивач просить суд, зокрема, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №22617, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., від 01.09.2020, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6528,35 гривень на користь ТОВ «Фінфорс».

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій прохає суд зупинити стягнення на підставі спірного виконавчого напису.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01.12.2021 справу передано для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2021 справа розподілена судді Лисиченко С.М.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріус належить до виконавчих документів.

Тобто, такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується боржником у судовому порядку, передбачено пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зроблено висновок про те, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Предметом позову у справі є вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №22617, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., від 01.09.2020, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6528,35 гривень на користь ТОВ «Фінфорс».

З доданих до заяви документів вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. 19.10.2020 відкрито виконавче провадження №63112299 з примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса.

Враховуючи зазначене, а також те, що на даний час вчиняються виконавчі дії у виконавчому провадженні №63112299 з примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, суд вважає за необхідне зупинити стягнення по виконавчому провадженню, оскільки існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду. Звернення стягнення на доходи позивача та або відчуження належного їй майна на праві власності може призвести до ускладнення виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, суд виходить з того, що між сторонами виник спір, забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення по виконавчому провадженню №63112299, про якій просить позивач, буде відповідати меті застосування заходів забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що застосований захід забезпечення позову є тимчасовим заходом.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити .

Зупинити стягнення за виконавчим написом №22617, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., від 01.09.2020, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6528,35 гривень на користь ТОВ «Фінфорс», в рамках виконавчого провадження №63112299, яке знаходиться в провадженні приватного нотаріуса виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л.- до ухвалення судового рішення по даній справі.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить протягом трьох років.

Суддя С.М Лисиченко