Справа № 464/5495/20
Номер провадження 2/167/141/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 березня 2021 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т. вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 01 лютого 2021 року дану справу передано на розгляд до Рожищенського районного суду Волинської області за підсудністю.

11 березня 2021 року до Рожищенського районного суду Волинської області надійшла дана справа.

Одночасно із вищевказаною позовною заявою, ОСОБА_1 було подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору, яке обгрунтоване відсутністю доходу та наявністю неповнолітнього сина.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши підстави заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але небільше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, закон визначає вичерпні підстави звільнення від сплати судового збору.

З аналізу вказаних норм закону вбачається, що крім зазначення належних підстав для звільнення від сплати судового збору, позивачу також необхідно подати до суду відповідні докази.

Зі змісту клопотання про звільнення від сплати судового збору вбачається, що на підтвердження свого майнового стану позивач ОСОБА_1 не надала жодних належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про її скрутне матеріальне становище та були переконливою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач не надала суду доказів, які б свідчили, що за своїм майновим станом, остання позбавлена можливості сплатити судовий збір, а відтак відсутні підстави для її звільнення від сплати судового збору, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Таким чином, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб з 1 січня становить 2102 грн.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн.).

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та доданих до неї документів, даний позов був надісланий до суду 06 жовтня 2020 року.

Отже, судовий збір, який підлягає до сплати при зверненні до суду з вищевказаною позовною заявою становить 840,80 грн.

Відтак, позивачу слід сплати судовий збір в розмірі 840,80 грн. та подати суду відповідну квитанцію про сплату судового збору на вказану суму.

(Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у Волин.обл/м.Рожище/ 22030101; код отримувача - 38009371; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA0003578).

Частиною 1ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, строк їх усунення не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Т. Гармай