КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: №381/237/2020
номер провадження №22-ц/824/268/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

при секретарі: Кемському В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

представник третьої особи ( ОСОБА_3 ) - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Січевлюка-Врублевського Тараса Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В.,

у цивільній справі №381/237/2020 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсною технічної документації.

в с т а н о в и л а :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсною технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в межах Фастівської міської ради Київської області КОАТУУ :04:002:, як невідповідну правовстановлюючим документам.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що розроблення відповідачем документації із землеустрою щодо встановлення меж зазначеної земельної ділянки на місцевості порушує законні права та інтереси позивача, оскільки оскаржувані документи містять ознаки підробки, а саме: земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_3 , включає в себе частину земельної ділянки, яка належать позивачу.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2020 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9800 грн.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача,посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив рішення суду скасуватита ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Зазначаючи, що ні відповідачем, ні третьою особою в ході розгляду справи не надано суду оригіналу рішення виконкому Фастівської міської ради №71 від 10.04.1990 року про надання ОСОБА_3 в безстрокове користування земельної ділянки площею 0,4 га за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про відсутність у третьої особи будь-яких прав на відповідну земельну ділянку. Посилаючись також на порушення судом норм процесуального права в частині допущення до участі у справі представника третьої особи, повноваження якого не підтверджені належними документами. Що є також підставою для відмови у стягненні з позивача витрат на професійну правничу допомогу. Вказуючи також на те, що судом безпідставно не було залучено до участі у справі третю особу - Фастівську міську раду, від пояснень якої залежить встановлення суттєвих обставин справи, а саме: наявності чи відсутності рішення про надання ОСОБА_3 спірної земельної ділянки у безстрокове користування.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, який не містить доказів його направлення іншим учасникам справи, у зв'язку з чим колегія суддів в силу положень ч. 4 ст. 360 ЦПК України не приймає його до уваги при розгляді справи по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити в повному обсязі.

Третя особа по справі та представник третьої особи не визнали подану апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення.

Відповідач: Комунальне підприємство Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації» будучи повідомленим про розгляд справи в судове засідання не з`явився, представник відповідача подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника в іншому судовому засіданні.

Враховуючи відсутність надання доказів на підтвердження зайнятості представника відповідача в іншому судовому засіданні, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності доказів поважності причин неявки представника відповідача, у силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Фастівської міської Ради народних депутатів Київської області від 10.04.1990 року № 71, надано ОСОБА_3 в безстрокове користування земельну ділянку з земель міської забудови в АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. для будівництва жилого будинку, а рішенням № 203/7 від 29.09.1998 року виділено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0.04 га за указаною адресою.

Рішенням Фастівської міської ради Київської області від 26.05.2016 року № 22/12-ХІІІ-VІІ, надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, індивідуального садівництва, по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000.

У 2018 році Комунальним підприємством Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 межах Фастівської міської ради Київської області КОАТУУ :04:002:___.

Вважаючи зазначену технічну документацію такою, що порушує законні права та інтереси позивача, оскільки земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_3 , включає в себе частину земельної ділянки, яка належать позивачу, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням, яке породжує у особи права на ділянку, є виключно рішення відповідного органу про передачу цієї ділянки у власність громадянин, а технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - це одна з видів землевпорядної документації і не є документом який закріплює право на земельну ділянку. Зазначаючи також, що в межах розгляду справи №381/1211/17 ( ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Фастівської міської ради про визнання протиправними і скасування рішення виконкому Фастівської міської ради № 203/7 від 29.09.1998 року) позивачем уже оскаржувалось рішення виконкому Фастівської міської ради щодо надання ОСОБА_3 спірної земельної ділянки у користування. Однак в ході розгляду указаної справи судами встановлено законність прийнятих виконкомом Фастівської міської ради рішень. Належних та допустимих доказів підробки ОСОБА_3 рішення виконкому Фастівської міської ради позивач суду не надав.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Так, згідно п.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади, або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до приписів ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів).

Отже, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не може визнаватися судом недійсною, оскільки це лише сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування, на підставі яких орган місцевого самоврядування, реалізує власну компетенцію, приймаючи рішення про передачу громадянам безоплатно земельні ділянки у власність. Тобто дана документація не має самостійного правового значення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2019 року при розгляді справи №710/2654/2012.

Згідно ч.1 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України належним способом захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є зокрема визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

У межах даної справи позовних вимог про визнання недійсними рішень виконкому Фастівської міської ради щодо надання ОСОБА_3 земельної ділянки у користування та про надання дозволу на розробку технічної документації - не заявлено.

Натомість відповідні рішення були предметом перегляду в межах розгляду справи №381/1211/17 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Фастівської міської ради про визнання протиправними і скасування рішень виконкому Фастівської міської ради.

При розгляді вказаної справи суди встановили законність прийнятого рішення виконкому Фастівської міської ради № 203/7 від 29.09.1998 року про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,04 га та рішення Фастівської міської ради № 22/12-ХІІІ-УІІ від 26.05.2016 року про надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою.

Доводи апеляційної скарги про те, що технічна документація виготовлена відповідачем без достатньої правової підстави, оскільки відповідачем було підроблено рішення виконавчого комітету Фастівської міської Ради народних депутатів Київської області від 10.04.1990 року № 71 не були підтверджені належними та допустимими доказами в ході розгляду справи.

Хоча у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги в частині посилань позивача на наявність кримінального провадження, відкритого за заявою ОСОБА_1 за фактом підробки указаного рішення органу місцевого самоврядування, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Оскільки саме по собі не може підтверджувати або спростовувати будь-які факти, так як відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор за заявою особи зобов`язаний в будь-якому випадку внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або що відносно неї здійснюються будь-які слідчі дії за фактом, про який йдеться у зверненні ОСОБА_1 . При цьому, положеннями ст. 7 КПК Українивстановлено, що до загальних засад кримінального провадження належить презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини, зміст яких конкретизовано у статтях 17 та 18 КПК, зокрема, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права в частині незалучення до участі у справі третьої особи - Фастівської міської ради, підлягають відхиленню, оскільки звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 не вважала за необхідне просити суд про залучення указаної особи до розгляду справи. Враховуючи, що в межах даного провадження позивачем оскаржується виключно технічна документація, розроблена Комунальним підприємством Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», яке залучене відповідачем до участі у справі, підстав для додаткового залучення Фастівської міської ради у якості третьої особи, колегія суддів вважає, у суду не було.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо посилань скаржника на неналежне підтвердження представником третьої особи повноважень на представництво інтересів ОСОБА_3 (оскільки в ордері не зазначено конкретну назву суду) з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18 не ґрунтуються на матеріалах справи виходячи з наступного.

За матеріалами справи вбачається, що представництво інтересів третьої особи ОСОБА_3 здійснювалося ОСОБА_4 у відповідності до договору про надання правничої допомоги №ДР-ПІМ02/20 від 17.02.2020 року та ордеру серії КС №302541 від 17.02.2020 року, в якому зазначено, що представник має право представляти інтереси ОСОБА_3 «у судах усіх інстанцій».

Слід зазначити, що постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18 стосується в першу чергу розмежування органів судової влади від органів державної влади, оскільки у справі, яка переглядалася, у ордері було зазначено «в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності і підпорядкування».

Враховуючи, що у даній справі в ордері зазначено «у судах усіх інстанцій», до яких зокрема відноситься Фастівський міськрайонний суд Київської області, колегія суддів вважає, що повноваження адвоката Зайченко В.М. на представництво інтересів ОСОБА_3 підтверджені належними доказами, а тому висновок суду про допуск представника до участі у справі є законним і обґрунтованим, як і висновок суду про стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на правничу допомогу.

Інших доводів щодо незаконності прийнятого судом рішення в частині розподілу судових витрат апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 як таких, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Січевлюка-Врублевського Тараса Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 березня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: