Справа пр. № 6/756/64/21
У Х В А Л А

11 березня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Колесник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" про заміну стягувача у виконавчому листі, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" (далі - ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо") звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 08 лютого 2012 року заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі № 2-1324/2012 позов публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, стягнуто з відповідача на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 208/ФКВ-07, що складається з заборгованості із сплати кредиту (основного боргу) у сумі 217432,89 грн, заборгованості із сплати процентів за користування кредитом у сумі 11808,24 грн, а також судові витрати у сумі 2713,00 грн.

Заявник зазначив, що 20 липня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2290/К, згідно з умовами якого ПАТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо", зокрема своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 208/ФКВ-07.

З цих підстав заявник, покликаючись на ст. 442 ЦПК України, просив суд замінити стягувача ПАТ "Дельта Банк" у справі № 2-1324/2012 його правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо".

Представник заявника ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" у судове засідання не з`явився, заявник про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Представник стягувача ПАТ "Дельта Банк" в судове засідання не з`явився, стягувач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд ухвалив провести судове засідання за відсутності представника заявника, боржника та представника стягувача, оскільки їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2012 року у справі № 2-1324/2012 стягнуто з відповідача на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 208/ФКВ-07, що складається з заборгованості із сплати кредиту (основного боргу) у сумі 217432,89 грн, заборгованості із сплати процентів за користування кредитом у сумі 11808,24 грн, а також судові витрати у сумі 2713,00 грн (а. с. 1-2).

Згадане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

Ч. 1 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобовязується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. У такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу.

Ч. 3, ч. 4 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

20 липня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" було укладено договір відступлення прав вимоги № 2290/К, згідно з умовами якого ПАТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо", зокрема своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 травня 2007 року № 208/ФКВ-07 (а. с. 6-9).

Зазначений договір передбачає купівлю-продаж прав вимоги та є за своєю правовою природою договором відступлення права вимоги, укладення якого регулюється ст. ст. 512-519 ЦК України.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обо`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 зазначила, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником, за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

П. 2 договору про відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року № 2290/К передбачено, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №2 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3,0% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку №2 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за цим договором новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 12714632,07 грн (не оподатковується ПДВ), надалі за текстом - ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор (п. 4 договору).

Наведене свідчить, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення ним у повному обсязі розрахунків з первинним кредитором за договором відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року № 2290/К.

Проте ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" не долучено до заяви про заміну стягувача у виконавчому листі докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року № 2290/К на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Наведені обставини є достатньою підставою для відмови ТОВ "Фінансова компанія Інвест-Кредо" у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (такий висновок суду відповідає правовому висновку, сформульованому Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 та Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14).

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" про заміну стягувача у виконавчому листі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя Т.В. Андрейчук