Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1195/20
Провадження № 2/499/132/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

заочне

11 березня 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: судді Тимчука Р.М. за участю секретаря судового засідання Мельника Р.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу №499/1195/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивачка послалася на наступне.

11 березня 2010 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 , який зареєстрований виконкомом Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №01.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На протязі шести місяців сторони не підтримують сімейні відносини, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають.причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного.

Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд не встановлювати строку для примирення сторін.

Після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей призвело те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку.

Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1750 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1750 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

У судове засідання позивачка не з`явилась надала заяву про слухання справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала, не заперечувала у разі неявки відповідача розглянути справу заочно.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позов не подав. При цьому виклик у судові засідання відповідач отримував двічі, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи вищевикладене у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялася відповідачу за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, про що постановлено ухвалу суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На протязі шести місяців сторони не підтримують сімейні відносини, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, втрата почуття любові та поваги один до одного.

Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд не встановлювати строку для примирення сторін.

Після розірвання шлюбу просила повернути їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки можливо змінити на її дошлюбне « ОСОБА_1 », оскільки це відповідає положенню ст.113 СК України.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд також вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей призвело те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку.

Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на повному її утриманні та вихованні.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст..150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, наявність у відповідача на утриманні інших осіб, на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищезазначене суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими , що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 840,80 гривень та стягненню на користь позивачки судового збору з відповідача у розмірі 840,80 гривень щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 104-105, 110 ,180-183,191 СК України , ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. ст.ст.10, 11, 57, 64, 82,88,141, 198,200,258,259,264,268,272,273 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 11 березня 2010 року виконкомом Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №01.

Змінити прізвище позивачки « ОСОБА_1 » на її дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1750 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 23 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 та на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1750 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 23 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяР. М. Тимчук