Справа № 587/50/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А. за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Миколаївська сільська рада Сумського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельні ділянки на території Кекинської (тепер Миколаївської) сільської ради. Заповіту вона не залишила, чоловіка та дітей не мала. З 1991 року по день смерті вона проживала разом з ОСОБА_3 , яка фактично перебувала у ОСОБА_2 на утриманні. Заявниця є єдиною спадкоємицею за законом після ОСОБА_3 .. Посилаючись на ці обставини просила встановити факт перебування померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на утриманні померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та встановити факт прийняття спадщини померлої ОСОБА_3 після померлої ОСОБА_2 ..

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві заяву підтримав повністю, просив слухати справу без їх участі.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, проти позову не заперечували.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно приписів п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Капітанівка Сумського району Сумської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією запису акта про смерть (арк.с.89).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Капітанівка Сумського району Сумської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією запису акта про смерть (арк.с.88).

Останнім місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області № 2261/02-35 від 13 липня 2020 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з померлою на день смерті були зареєстровані та проживали: 1. не родич, ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ); 2. не родич, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; 3. не родич, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; 4. не родич, ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Заповіт від імені ОСОБА_2 в сільській раді не складався та не посвідчувався (арк.с.12).

На момент смерті разом з ОСОБА_2 , починаючи з 1991 року проживала ОСОБА_3 , яка фактично проживала за вищевказаною адресою та перебувала на утриманні ОСОБА_2 , оскільки остання була не заміжня, дітей не мала, підтримувала ОСОБА_3 матеріально, допомагала їй, вони були як сестри. Сама ОСОБА_3 була непрацездатною за віком, постійно хворіла, була не ходячою, тому пенсію, яку вона отримувала, витрачалась на її лікування. ОСОБА_2 постійно допомагала їй матеріально, так як коштів, які отримувала ОСОБА_3 , не вистачало на догляд за нею. Дана допомога мала постійний та довготривалий характер (з 1991 року по 04.02.1997 року), це було основним джерелом та засобом для існування ОСОБА_3 ..

Згідно ст. 531 ЦК УРСР: «до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті». З роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у п. 1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, яку фактично прийняла ОСОБА_3 шляхом сумісного з нею проживання, тобто вступила в управління та володіння спадковим майном.

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишила.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно, зокрема на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області.

Спадкоємицею за законом була ОСОБА_3 , яка фактично перебувала на утриманні ОСОБА_2 .

З повідомлення Міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 05.08.2020 року вбачається, що згідно облікових даних, станом на 01.01.2013 року за гр. ОСОБА_2 право власності зареєстровано: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: сіножаті - 0,1325, на території Кекінської сільської ради, № НОМЕР_1 Сумського району Сумської області, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії III-СМ № 033037 від 12.04.2002 року; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: ріллі - 3,8473 га; багаторічних насаджень - 0,0167 га, на території Кекінської сільської ради, 15 уч-к НОМЕР_2 Сумського району Сумської області, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії II-СМ № 042940 від 11.04.2002 року (арк.с.14).

Відповідно до листа-відповіді на звернення, наданого Сумською райдержнотконторою № 1259/01-16 від 27 жовтня 2020 року, згідно записів та наявних документів , спадкову справу до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було відкрито (спадкова справа в архіві відсутня) (арк.с.16).

За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що померла ОСОБА_3 перебувала на утриманні померлої ОСОБА_2 , оскільки на час смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_3 була непрацездатною за віком, самостійно не передвигалась.

А тому суд вважає, що в цій частині заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після ОСОБА_2 підтверджується фактом їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство та побут, а також те, що ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння предметами домашньої обстановки і вжитку.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишила.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яку фактично прийняла заявниця ОСОБА_1 , шляхом сумісного з нею проживання.

Заявниця ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після померлої ОСОБА_3 , спадщину прийняла шляхом звернення до приватного нотаріуса Сумського РНО Сумської області Хоменко О.В. з відповідною заявою, де отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, зокрема на земельні ділянки площами 0,0167 га, 0,1325 га, 3,8473 га (арк.с.6-11).

Спадкова справа після померлої ОСОБА_3 заведена 28 грудня 2019 року приватним нотаріусом Сумського РНО Сумської області Хоменко О.В. за заявою заявниці (арк.с.33-66).

В матеріалах спадкової справи наявне рішення Сумського районного суду Сумської області від 13 вересня 2019 року, з якого вбачається, що вимоги заявниці ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 Державних актів на право приватної власності на землю та встановлено факт перебування заявниці ОСОБА_1 на утриманні померлої ОСОБА_3 , з 1994 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.с.39,40).

Встановлення факту перебування на утриманні необхідне заявниці для оформлення спадкових прав після ОСОБА_3 , оскільки спадкоємців у останньої більше не має, спір про право відсутній.

Пунктом 2 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст. 531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року.

У п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-р п/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ст. ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення спадщини, суд вважає за необхідне задовольнити дану заяву.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 263, 264, 265, 293, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 531, 549 ЦК Української РСР 1963 року, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з січня 1991 року до дня смерті.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Капітанівка Сумського району Сумської області померла ОСОБА_2

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко