Справа № 175/4801/21
Провадження № 2/175/1398/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Бойка О.М.

при секретарі Кучеренка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Любов Віталіївна, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду із позовною заявою про встановлення факту правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позовних позивачка вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік: ОСОБА_2 , з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13.02.1963 року. Після смерті ОСОБА_2 , позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, однак постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контри Кобрусєвою Л.В. від 17.01.2020 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність у правовстановлюючих документах, а саме: в Договорі купівлі-продажу зазначено Ѕ частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за спадкодавцем та довідці БТІ зазначено, що за спадкодавцем зареєстровано Ѕ частка квартири в АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим позивач змушена була звернутися до суду із вказаною позовною заявою.

Позивач надала заяву в якій підтримала у повному обсязі свою позовну заяву, просила задовольнити та розглядати справу без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву у якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечував.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву у якій просила розглядати справу без її участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, відповідно до 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 25.03.2019 року Виконавчим комітетом Новотаромської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_2 з 13.02.1963 року та після його смерті, у встановлений законом строк, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контри Кобрусєвою Л.В. від 17.01.2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність у правовстановлюючих документах на належне померлому нерухоме майно, а саме: в Договорі купівлі-продажу зазначено Ѕ частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ; у Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за спадкодавцем та довідці БТІ зазначено, що за спадкодавцем зареєстровано Ѕ частка квартири в АДРЕСА_2 .

Так, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.01.1992 року, померлому ОСОБА_2 належало Ѕ частина житлового будинку, житловою площею 45,5 кв.м., розташованого на земельній ділянці розміром 0,03 га, що знаходилася за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Верховної Ради України від 19.05.2016 року №1377-УІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» село Орджонікідзе було перейменовано на село Новотароське.

Відповідно до довідки №267 від 11.03.2021 року, виданої Миколаївською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області, у господарській книзі за 1996-2000 рік, за адресою АДРЕСА_3 , у якому був зареєстрований померлий ОСОБА_2 . У зв`язку з упорядкування адресного господарства, за особовим рахунком № НОМЕР_2 , була змінена адреса вказаного господарства на № НОМЕР_3 . Оскільки будинок АДРЕСА_1 розділений на три окремі домогосподарства, відповідно їм присвоєні номери №17/1, №17/2, АДРЕСА_4 .

Від так, належне ОСОБА_2 домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 , після проведення упорядкування нумерації будинків, значилося вже під номером АДРЕСА_2 .

Таким чином у судовому засіданні було встановлено, що померлому ОСОБА_2 , на праві приватної власності, належало саме домоволодіння АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняла спадщину, оскільки звернулася до державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контри з відповідною заявою, де була заведена спадкова справа. Крім позивачки, інші спадкоємці першої черги за законом відмовилися від спадкування на користь позивачки, що підтверджується матеріалами спадкової справи №277/2019 року.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 06.10.2016 року, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивачка, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав позивача, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Любов Віталіївна, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_5 від 01.02.1991 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу Ѕ частки житлового будинку від 11.01.2992 року, посвідченого Орджонікідзівською сільською радою та зареєстрованого в реєстрі за №19, зареєстрованого в БТІ 25.02.1992 року за реєстровим №120-1.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 67,5 кв.м. житловою площею 45,5 кв.м. що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко