справа №176/1237/21
провадження №2/176/598/21
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2021 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючої - судді Павловської І.А., розглянувши у приміщені суду в місті Жовті Води, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.06.2017 року у розмірі 18260,18 грн. та судові витрати по сплаті судового збору.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 17.06.2017 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 14.06.2021 року становить 18260,18 грн., що складається з: 15538,68 грн.- заборгованість за тілом кредита, 2721,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою судді від 03 серпня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідачка ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження та матеріали позовної заяви під розпис в примішені суду 10 вересня 2021 року.

23 вересня 2021 року відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, у якій, заперечуючи у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначила, що позивачем на надано доказів отримання нею кредитної картки, з зазначенням виду, номеру, строку дії, розміру кредитного лімітів, а також ознайомлення з тарифами та основними умовами обслуговування та кредитування.

Одночасно відповідачка звертала увагу, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів оформлення та укладання між сторонами Умов та правил надання банківських послуг, тарифів і пам`ятки клієнта, що в сукупності із заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами.

За вкикладених обставин, ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.

23 жовтня 2021 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» поштою надійшла відповідь на відзив, де позивач заперечив проти доводів відповідача щодо відсутності заборгованості та нікчемність договору про надання банківських послуг, просив задовольнити позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

Зокрема, спростовуючи доводи відповідачки викладені у відзові на позовну заяву, позивач зазначив, що ОСОБА_1 особистим підписом підтвердила ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банкуівських послуг, розсташованих на сайті банку, а тако Тарифами. При цьому зазначені Умови та правила були надані відповідаці для ознайомлення в письмовому вигляді, що також засвідчено її підписом.

Також у відповіді на відзив стверджується, що сторонами при укладені договору були обговорені усі істотні умови, відповідач отримала кредитну карту, на яку було встановлено кредитний ліміт. Із виписки по рахунку вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами (отримували кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів).

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17 червня 2017 року між ПАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір б/н.

На підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору позивачем надано анкету-заяву від 17.06.2017 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка хоч і містить підпис від імені ОСОБА_1 проте не містить даних про зазначений бажаний кредитний ліміт, відсутні позначки про видачу відповідачу кредитки Універсальна, будь-які умови кредитування у вказаній анкеті не зазначені, міститься лише відмітка відповідача про те, що він виявив бажання оформити зарплатну картку, не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше), як це передбачено нормами ст.ст. 207, 1055 ЦК України.

Також банком наданий до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який не підписано позичальником.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з вимогами ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги статей 1049, 1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджується випискою за договором станом на 16 червня 2021 року.

Враховуючи наведені норми закону, умови договору, невиконання відповідачем добровільно зобов`язань щодо повернення використаних кредитних коштів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 15538,68 грн., що є заборгованістю за тілом кредита.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.06.2017 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Також слід зазначити, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17.06.2017) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (17.06.2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Окрім того, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.06.2017 року шляхом підписання Заяви-анкети.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути лише заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.06.2017 року в розмірі 15538,68 грн. - заборгованість за тілом кредита, залишивши без задоволення позовні вимоги в іншій частині.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1931,68 грн. (15538,68 грн. * 2270,00 грн. / 18260,18 грн.)

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 83, 141, 274-279,280-284ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: вулиця Грушевського, буд 1Д, місто Київ, , рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 червня 2017 року в розмірі 15538 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім) гривень 68 копійок, що є заборгованістю за тілом кредита.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: вулиця Грушевського, буд 1Д, місто Київ, , рахунок № НОМЕР_2 , МФО № 305299, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1931 (одна тисяча дев`ятсот тридцять одна) гривень 68 копійок.

Судові витрати, що складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 338 (триста тридцять вісім) гривень 32 копійки покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА