Справа № 745/907/21
Провадження № 2/745/357/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Смаль І.А.

за участі секретаря Шуляр І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сосницької селищної ради, третя особа: Сосницька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд визнати за нею 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що вона є одним із двох спадкоємців за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Філонівка, Корюківського району, Чернігівської області. Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, зокрема житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належав померлій на праві приватної власності. Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , після смерті якої пройшло понад шість місяців, але не може реалізувати свого права на будинок в порядку спадкування, у зв`язку з тим, що у останньої не було правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Нотаріус не видає їм свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю у померлої правовстановлюючого документу.

Від представника позивача адвоката Бабича А.І. надійшла заява про проведення судового засідання у без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача Сосницької селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову.

Представник третьої особи Сосницької/ районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явивсь, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 25.07.2008 року), яка відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 24.02.1951, свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 04.08.1979 є матір`ю позивачки.

Після смерті ОСОБА_2 , Сосницькою районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 248/2005. Спадкоємцями майна померлої за заповітом в рівних долях є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки Сосницької селищної ради від 20.07.2021 року № 18-11/11-146, будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

З довідки Сосницької селищної ради від 20.07.2021 № 18-11/11-148 вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 проживала одна.

З довідки виданої КП Зодчий БТІ Сосницької селищної ради вбачається, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, а-1 веранда, а сарай, Б-1 сарай, В-1 літня кухня, Г-1 гараж, г-1 гараж, Д-1 сарай, З погріб, з-1 погребник, Ж-1 сарай, №1 огорожа) (рік забудови 1960) за адресою АДРЕСА_1 становить 89570 грн.

За таких обставин суд вбачає достатньо підстав вважати, що домоволодіння належало померлій, а позивач є спадкоємцем даного домоволодіння за заповітом.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехідправ та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими,як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель,споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах .Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади,що підтверджують право приватної власності.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2021 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Отже позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що спірний жилий будинок за адресою дійсно належав померлій, а позивач є спадкоємцем майна померлого в силу ст. 1235 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, за спадкоємцем ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445,ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.12, 13, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 (А-1 житловий будинок, а-1 веранда, а сарай, Б-1 сарай, В-1 літня кухня, Г-1 гараж, г-1 гараж, Д-1 сарай, З погріб, з-1 погребник, Ж-1 сарай, №1 огорожа) (рік забудови 1960) вартістю 89570 грн.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Сосницька селищна рада, вул.Л.Українки 3 смт.Сосниця Чернігівської області, .

Третя особа - Сосницька районна державна нотаріальна контора, вул.Виноградського 12а смт.Сосниця Чернігівської області, .

Суддя І.А.Смаль