466/4807/21 2/441/523/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Перетятько О.В.

при секретарі Сорока М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова про визнання безпідставною відмову та зобов`язання до вчинення дій

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом, у якому просять визнати безпідставною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 12.04.2021 р № 1508 щодо передачі у власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова оформити приватизацію даного житлового приміщення на них.

Позовні вимоги мотивують тим, що на підставі рішення Городоцької міської ради Львівської області № 740 від 16.11.2006 позивачу ОСОБА_1 видано ордер на право зайняття службового приміщення, площею 14,6 кв.м у квартирі АДРЕСА_2 . З того часу позивачі постійно зареєстровані та проживають у даній квартирі, мали намір здійснити приватизацію вищезазначеної квартири, та з цього приводу звернулися до КЕВ м. Львова, про що отримали відмову № 1508 від 12.04.2021, оскільки така має статус службового житла , а тому не може бути об`єктом приватизації. Як наслідок, вони не можуть скористатися своїм правом на приватизацію житла, в якому проживають, тому змушені звернутися до суду, просять позовні вимоги задовольнити.

Представник позивачів - адвокат Матяшук В.К. подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у заяві, просив про розгляд справи у його відсутності (а.с. 85).
Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова О. Безушко подав до суду письмову заяву, в якій при вирішенні спору покладається на розсуд суду, просив про розгляд справи у його відсутності, у письмовому відзиві зазначив, що що КЕВ м. Львовав відмовив у приватизації позивачу квартири АДРЕСА_2 , оскільки обліковує її як службову, між тим, рішення органу місцевого самоврядування про включення її до числа службових відсутнє, крім того, вказав, що згідно наявних документів про надання квартири ОСОБА_1 дане житло надавалось йому із зняттям з квартирного обліку, що не може мати місце при наданні службового житла (а.с. 84, 86-92).
У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оглянувши заяви представника позивачів та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом встановлено, що з 1991 по 25.05.2018 ОСОБА_1 проходив військову службу у ЗСУ.
Із копії наказу командувача військ Західного оперативного командування № 269 від 04.08.2006р. (а.с.30) убачається, що начальника Яворівського гарнізону зобов`язано організувати прийняття в установленому порядку рішень щодо включення до числа службових квартир АДРЕСА_3 для забезпечення військовослужбовців Львівського гарнізону, а начальника Львівського гарнізону - закріпити вищевказані квартири за військовими частинами Львівського гарнізону для забезпечення військовослужбовців, в т.ч. за в/ч НОМЕР_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 на першому поверсі для забезпечення заступника командира частини ст. лейтенанта ОСОБА_1 .
З копії витягу з протоколу № 3 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 28.03.2005р. (а.с.32) убачається, що комісією вирішено виділити черговику № 11 загальної черги ОСОБА_1 квартиру
АДРЕСА_5 листопада 2006 року ОСОБА_1 виданий ордер № 7 на право зайняття службового приміщення площею 14,6 кв. м у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.25).
Ордер виданий на підставі рішення виконкому Городоцької міської ради Львівської області № 740 від 16.11.2006 Про затвердження матеріалів розподілу житла будинку АДРЕСА_6 (а.с.31).
На даний час у цій квартирі зареєстровані та постійно понад 15 років проживають ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_2 .
Із матеріалів позову та письмових пояснень представника позивача убачається, що ОСОБА_1 звертався до начальника КЕВ у м. Львові з заявою про вирішення питання щодо виключення квартири АДРЕСА_7 із числа службових, на що отримав відмову з покликанням на положення статтей 118-123 ЖК.
Із відповіді КЕВ м. Львова від 02.03.2021 № 855 видно, що у них відсутня копія рішення виконавчого комітету про включення квартири АДРЕСА_2 до числа службових.
Із Листа командування Військової частини НОМЕР_3 від 03.11.2006 № 173/594 видно, що командування Військової частини НОМЕР_3 , з покликанням на Наказ Командувача військ ЗОК від 04.08.2006 № 269, зверталось до міського голови м. Городок Львівської області із заявою про надання статусу «службова», у т. ч. квартирі АДРЕСА_2 (а.с.29).
Із відповіді Городоцької РДА від 22.02.2021 року убачається, що рішення про включення квартири АДРЕСА_2 до числа службових не приймалось (а.с. 28).
За наведеного, облікування КЕВ м. Львова спірного житлового приміщення як службового та видача ордеру на спірне житлове приміщення як на службове без прийняття відповідного рішення органу виконавчого комітету місцевого самоврядування і відомостей щодо перебування його на обліку службових жилих приміщень, не грунтується на законі та правового значення для визначення статусу цього житла не має.
Крім того, як убачається із відзиву на позов, наданого представником відповідача та згідно долученої заяви ОСОБА_1 від 31.03.2005 вказане житло надане йому із зняттям із квартирного обліку, що неможливо при наданні службового житла.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Беручи до уваги факт, що квартирі АДРЕСА_2 статус службової не надавався, є підстави вважати, що зазначена квартира є житлом для постійного проживання, а тому, у відповідності до п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» являється об`єктом приватизації.

За наведеного, позивачі постійно проживаючи у вказаній квартирі та будучи постійно зареєстрованими за місцем проживання в даному жилому приміщенні, не можуть належним чином реалізувати виникле право приватизації вказаного житла.

Згідно ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду (справа № 483/731/19 від 12.03.2020 року) спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду хоча й вирішуються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є не визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у власність квартиру з державного житлового фонду з покладенням обов`язку га останнього оформити приватизацію житлового приміщення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішити питання розподілу судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.259,263- 265,268 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задоволити повністю.

Визнати безпідставною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова від 12 квітня 2021 року № 1508 щодо передачі у власність квартири за адресою: квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 14,6 кв.м на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова оформити приватизацію житлового приміщення за адресою: квартира АДРЕСА_2 , житловою площею 14,6 кв.м на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, , м. Львів, вул. Батуринська, 2, Львівська область на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Судовий збір в розмірі 908 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Перетятько О.В.