Справа № 442/7638/20 Головуючий у 1 інстанції: Кучаковський Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/3371/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Ванівського О.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі Ждан К.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2020 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі ст.ст. 22, 23, 1166 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 300 000 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. та судовий збір в розмірі 5 102 грн.

В обгрунтування позову зазначає, що 06.04.2011 ОСОБА_1 позичив ОСОБА_3 кошти в розмірі 398 300 грн., що по курсу комерційних банків України на час позичання коштів становило 35 000 Євро. Вказує, що з метою забезпечення виконання договору позики між позивачем та відповідачем було укладено 06.04.2011 договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 736.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 у справі № 442/6818/14-ц було вирішено: визнати за позивачем право власності на садовий будинок та земельну ділянку, які належали відповідачу у справі. Після реєстрації права власності на вказаний садовий будинок та земельну ділянку представником позивача 13.06.2016 було скеровано лист-прохання відповідачу пре звільнення та виселення протягом 1 місяця із садового будинку та земельної ділянки. Відповідач не виконала прохання, що змусило позивача звернутися з позовом до суду про усунення перешкод та виселення її без надання іншого житлового приміщення.

15.04.2019 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду у цивільній справі № 442/328/19, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 16.09.2019, його позов задоволено та зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні садовим будинком та земельною ділянкою площею 0,0922 га, а також вирішено виселити ОСОБА_3 із садового будинку.

Позивач зазначає, що 16.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 в черговий раз із проханням виконати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2019, в зв`язку з прийнятою Верховним Судом постановою, однак відповідачка відмовилась. Отримавши виконавчий лист у справі № 442/328/19, виданий 09.10.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, ОСОБА_1 пред`явив його до примусового виконання у виконавчу службу. Вказує, що з часу, а саме з другої половини вересня 2020 року, ОСОБА_3 дізналась про прийняття Постанови Верховним Судом та її зобов`язання звільнити садовий будинок та земельну ділянку, почала знищувати будинок, знищила усе внутрішнє оздоблення будинку, системи електропостачання, опалення, каналізації та інше, у криницю на земельній ділянці залито автомобільне мастило. Розмір збитків ОСОБА_1 попередньо оцінено в 300 000 грн., а також моральні збитки оцінює в 100 000 грн. Вказує, що на його звернення в поліцію щодо протиправних дій ОСОБА_3 , а саме знищення майна, йому і було повідомлено, що такі відносини мають цивільно-правовий характер та роз`яснено доцільність звертатись до суду для захисту в порядку цивільного судочинства. Наголошує, що щоденно перебуває з думками, що майно, яке являється його власністю, пошкоджене, ночами не спить. Погіршився його стан здоров`я, а саме став агресивним до близьких, відбитий від звичного ритму життя, а саме змушений оббивати пороги державних органів, поліції з метою захисту своїх майнових прав. Відповідачка своїми наклепами в поліцію підриває його авторитет, поширює щодо нього неправдиву інформацію, обливає брудом його та його сім`ю протягом багатьох років. Вказує, що у відповідачки умисел був спрямований на знищення майна, зокрема, було пошкоджено: у ванній кімнаті: весь санвузол, демонтовано умивальник, унітаз, душову кабіну, збито плитку, знято двері. Кухні: розбито кафельну піч для приготування їжі, повністю пошкоджені стіни у кухні, збита уся підлога в кухні, яка була з керамічної плитки. Демонтовані двері в кімнату на першому поверсі, стіни повністю пошкоджені, розбито камін, який опалював кімнату на першому та другому поверсі. Демонтовано поручень сходової клітини на другий поверх. На другому поверсі при демонтажу антени пошкоджено вікно, яке не закривається. Каналізаційні стоки забиті штукатуркою, яка була збита з плитки. При демонтажу стін та їх пошкоджень було зірвано всю електричну проводку, яка була по усьому будинку. ОСОБА_4 будинку демонтовано усі водостічні труби з даху, а також пошкоджено електричний провід, який давав водопостачання з колодязя до будинку. Залито мастильним маслом колодязь, що призвело до неможливості використання води. Підвальне приміщення будинку залито водою з мастильними продуктами. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

Окрім того, позивач подав заяву про збільшення та зменшення позовних вимог, в якій вказав, що з часу, а саме з другої половини вересня 2020 року, ОСОБА_3 дізналась про прийняття постанови Верховним Судом та її зобов`язання звільнити садовий будинок та земельну ділянку, почала знищувати будинок, знищила усе внутрішнє оздоблення будинку, системи електропостачання, опалення, каналізації та інше, знищено повністю матеріали та обладнання до охоронно-пожежної сигналізації у будинку, у криницю на земельній ділянці залито автомобільне мастило. Розмір майнової шкоди згідно висновку експерта № 02/21 від 09.02.2021 складає 180 855 грн., а також моральні збитки позивач оцінює в 100 000 грн. За підготовку та складення висновку про розмір майнової шкоди позивачем було сплачено 15 000 грн. Щодо відновлення матеріалів та обладнання до охоронно-пожежної сигналізації у будинку необхідно затратити кошти в розмірі 17 752 грн.08 коп. А тому просить стягнути з відповідачки на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 180 855 грн.; 17 752 грн. 08 коп. для відновлення матеріалів та обладнання до охоронно-пожежної сигналізації у будинку; 15 000 грн. за підготовку та складення висновку про розмір майнової шкоди; моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., а також судові витрати.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду в апеляційному порядку 17 вересня 2021 року оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Не погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння шкоди станом на 12.11.2020 року, коли ОСОБА_3 було виселено із садового будинку в обслуговуючому кооперативі «Садівниче товариство «Здоров`я» по АДРЕСА_1 , а також розміру завданої шкоди відповідачем станом на 12.11.2020 року. Так, після реєстрації права власності на садовий будинок в обслуговуючому кооперативі «Садівниче товариство «Здоров`я» по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, представником апелянта 13.06.2016 року було скероваено лист-прохання відповідачці про звільнення та виселення протягом 1 місяця із садового будинку та земельної ділянки. Попри це, відповідачка у справі прохання не виконала, що змусило скаржника звернутися з позовом до суду про усунення перешкод та виселення без надання іншого житлового приміщення, та рішенням Дрогобицького міськрайцонного суду Львівської області від 15.04.2019 року позов задоволено та зобов`язано ОСОБА_3 не чинити першкоди у користуванні та розрпорядженні садовим будинком та земельною ділянкою площею 0,0922га, а також вирішено виселити ОСОБА_3 із садового будинку, яке постановою Верховного суду залишено в силі.

На виконання вищенаведеного рішення, отримавши вионавчий лист у справі №442/328/19 від 09.10.2020р. ОСОБА_1 пред`явив його до примусового виконання. Дізнавшись про вищенаведені рішення, відповідачка почала знищувати майно, яке знаходилось в садовому будинку в обслуговуючому кооперативі «Садівниче товариство «Здоров`я» по АДРЕСА_1 , що спричинило скаржнику майнову шкоду в розмірі 180855 грн. та завдано моральних збитків в розмірі 100000 грн.

Окрім цього, скаржник зазначає, що звертався в поліцію, відносно протиправних дій ОСОБА_3 , факт чого підтверджується матеріалами Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області ІТС ІПНП №13190, 13200 від 02.10.2020р., а також зафіксованим на телефон відео підтвердженням заподіяння шкоди садовому будинку.

Зазначає, що знищення майна скаржника стало наслідком погіршення стану здоров`я, а саме став агресивним до близьких. Окрім цього, відповідачка своїми наклепами підриває його авторитет, поширює щодо нього неправдиву інформацію.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги.

06 грудня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що встановити розмір шкоди станом на дату виселення відповідачки не можливо, так само не можливо встановити чи взагалі було в такому стані майно, як вказує позивач та чи був він повноправним власником даного майна, оскільки відповідно до договору іпотеки передавався в іпотеку лише будинок та земельна ділянка без зазначення стану будинку та без наявності детального опису складових майна, яке передавалось в іпотеку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння шкоди станом на 12.11.2020, коли ОСОБА_3 було виселено з садового будинку в обслуговуючому кооперативі „Садівниче товариство «Здоров`я» по АДРЕСА_1 , а також розміру завданої шкоди відповідачкою.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 по справі № 442/6818/14-ц позов ОСОБА_1 задоволено; ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 398 300,00 (триста дев`яносто вісім тисяч триста) гривень, що по курсу комерційних банків України на час позичання коштів становило 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч) Євро; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06 квітня 2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстрований в реєстрі за № 737-738, а саме на садовий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки. Садовий будинок належить Іпотекодавцю на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009 посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради „Дрогобицьке МБТІ та ЕО за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010, згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009, посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11; припинити право власності ОСОБА_3 на садовий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0, 0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки. Садовий будинок належить Іпотекодавцю на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009, посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010, згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009, посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11; визнати за ОСОБА_1 право власності на садовий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, надалі Предмет іпотеки, який зареєстрований (належить) Іпотекодавцю ОСОБА_3 на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009, посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 /реєстраційний № 14943675/ та земельну ділянку, яка належить Іпотекодавцю ОСОБА_3 26.02.1983 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010, згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009, посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11); скасувати заборону та вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про заборону відчуження садового будинку, що знаходиться під АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,0922 га, кадастровий № :01:065:0528, що знаходиться в садівничому товаристві «Здоров`я» в місті Дрогобичі Львівської області, який належить ОСОБА_3 на підставі Договору Дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009, посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 2 в книзі 1 від 07.05.2009 р. /реєстраційний № 14943675/ та земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 179594 виданого Управління Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 16.07.2010, згідно Договору дарування садового будинку та земельної ділянки від 10.03.2009, посвідченого Лаганяк Т.І., приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу за реєстром № 57 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 11; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 995 775,00 гривень, що по курсу НБУ на час позичання коштів становило 85 000,00 (вісімдесят п`ять тисяч) доларів США; в рахунок погашення солідарної заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 23 травня 2014, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Теплою М.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 290, а саме на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013, справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 06). Предмет іпотеки складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м, житлова площа 77,3 кв.м; припинити право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_6 іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013, справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 06) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м, житлова площа 77,3 кв.м; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , яка зареєстрована (належить) ОСОБА_3 та ОСОБА_6 іпотекодавцям на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013, справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 06) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м, житлова площа 77,3 кв.м; скасувати заборону та вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2013, справа № 442/8794/13-ц, провадження № 2/442/2797/2013, зареєстрованого державним реєстратором прав на нерухоме майно Ляхом Н.М., Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, 21.01.2014 (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16507710, номер запису про право власності 4345679, реєстраційний номер майна 06) та складається з трьох житлових кімнат та однієї кухні. Загальна площа квартири становить 111,9 кв.м, житлова площа 77,3 кв.м; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 365 гривень 40 копійок (а.с. 8-9).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17.05.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено; рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2015 залишено без змін (а.с. 10-13).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2019 по цивільній справі № 442/328/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод та виселення без надання іншого житлового приміщення задоволено; ухвалено зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 не чинити першоди у користуванні та розпорядженні садовим будинком, що знаходиться на АДРЕСА_2 та земельною ділянкою площею 0,0922 га, що знаходиться на АДРЕСА_2 ; виселити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 із садового будинку, що знаходиться на АДРЕСА_2 та земельною ділянкою площею 0,0922 га, що знаходиться на АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір в розмірі 1 462,40 грн. (а.с. 14-16).

Постановою Верховного Суду від 16.09.2020 по справі № 442/328/19-ц касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; постанову Львівського апеляційного суду від 05.09.2019 скасовано; рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2019 залишено в силі; ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 073,60 грн. (а.с. 17-23).

13.10.2020 державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 442/328/19, виданого 09.10.2020, про: Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні садовим будинком, що знаходиться на АДРЕСА_2 та земельною ділянкою площею 0,0922 га, що знаходиться на АДРЕСА_2 (а.с. 24).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2018 № 151681750 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:065:0528, за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 (а.с. 25).

Відповідно до відповіді Управління поліції охорони у Львівській області від 20.01.2021, адресованої ОСОБА_3 , інформацію про припинення ОСОБА_3 права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , отримано від власника вказаної будівлі, на підставі цього було припинено дія угоди на охорону зазначеного об`єкту (а.с. 131).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Крім того, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Верховний Суд в Постанові від 10.06.2019 у справі № 591/5118/14-ц звернув увагу на те, що, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не довів, що йому відповідачкою по справі була заподіяна шкода станом на 12.11.2020, коли ОСОБА_3 було виселено з садового будинку в обслуговуючому кооперативі „Садівниче товариство „Здоров`я по вул. Квіткова, буд. 2

Висновок експерта №02/21, на який посилається ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог, не доводить протиправність дій ОСОБА_3 , а лише підтверджує незадовільний стан будинку в результаті пошкоджень станом на 03 лютого 2021року.

Доводи апеляційної скарги про те, що станом на 12.11.2020 року, коли було виселено ОСОБА_3 , саме останньою було вчинено дії спрямовані на пошкодження садового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2 , безпідставні, оскільки спростовуються встановленими судами обставинами.

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про відсутність протиправних дій ОСОБА_3 , якими б було спричинено майнову шкоду позивачу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення її позову в цій частині.

Оскільки спричинення йому моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтовує пошкодженням його майна, а суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про відшкодування майнової шкоди, не підлягають задоволенню і його вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.О. Шеремета