Справа №408/2721/20-ц
Провадження №2/408/793/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області, в складі:

головуючого- судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Ришковій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодськ Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Валуйської сільської ради Луганської області, третя особа Станично-Луганська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до територіальної громади в особі Валуйської сільської ради Луганської області, третя особа - Станично-Луганська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, а саме: 21 березня 1975 року, ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала Ѕ частку вищевказаного будинку її онуці позивачу ОСОБА_1 .

Зазначає також, що за життя баба позивача ОСОБА_2 , будучі власником вказаного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , подарувала позивачу ОСОБА_1 Ѕ частку вказаного будинку, про що було складено 21 березня 1975 року договір дарування, зареєстрований в реєстрі за № 26, в якому зазначено, що вказана частка нерухомості належала ОСОБА_2 на підставі погосподарської книги Валуйської сільської ради Станично-Луганського району.

Вказувала, що на Ѕ частку вищевказаного будинку, яку ОСОБА_2 заповідала позивачу ОСОБА_1 , право власності в установленому законодавством порядку не зареєструвала, і правовстановлюючі документі відсутні.

Зазначала, що інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

24 квітня 2020 року позивач звернулася до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку вказаного житлового будинку, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва на підставі того, що жодного документу, який би підтверджував право власності померлої ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , заявником надано не було, наданий технічний паспорт не є документом, що згідно законодавства підтверджує право власності на нерухомість, а згідно довідки-характеристики на об`єкт нерухомого майна на померлою ОСОБА_2 право власності на вказаний житловий будинок не зареєстроване.

А тому, оскільки позивач ОСОБА_1 не може оформити спадкові права у позасудовому порядку, вона вимушена звернутися до суду з наявним позовом, в якому просить суд визнати право власності за нею на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,0 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м., з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом за померлою 17 жовтня 1977 року ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає.

Третя особа в судове засідання також не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечень проти позову не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спадкуванням, згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 жовтня 1977 року Валуйською сільською радою Станично-Луганського району Ворошиловградської області, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що учинений актовий запис №86.

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 21 березня 1975 року виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Ворошиловградської області, зареєстрованого в реєстрі за номером 27, ОСОБА_2 заповідала Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , своїй онуці ОСОБА_1 .

Копією договору дарування від 21 березня 1975 року, посвідченого виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Ворошиловградської області, зареєстрованим в реєстрі за номером 26 підтверджується факт дарування ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Також з копії вказаного договору купівлі-продажу вбачається, що Ѕ частка вказаного житлового будинку належала ОСОБА_2 на підставі погосподарської книги Валуйської сільської ради, зареєстрованої за номером 2231.

Копією «Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами», реєстровий номер № НОМЕР_2 , виготовленого 08 квітня 2019 року КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» на житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується, що замовником технічної інвентаризації була позивач ОСОБА_1 .

З інформаційної довідки на об`єкт нерухомого майна, а саме - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виданої КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» 24 квітня 2019 року, вбачається, що правовстановлюючий документ на цей об`єкт нерухомості відсутній та право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 не зареєстроване.

Відповідно до витягу з погосподарської книги № 25 за 1974-1976 роки, виданого виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, за особистим рахунком № НОМЕР_3 власником житлового будинку з будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , була ОСОБА_2 .

З копії паспорта позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданого Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 07 липня 1997 року, слідує, що позивач зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки № 4522, виданої 26 листопада 2019 року виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, ОСОБА_2 проживала за адресою - АДРЕСА_1 .

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62586902 від 24 листопада 2020 року, виданою Станично-Луганською державною нотаріальною конторою підтверджується, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 138/2020 від 24 квітня 2020 року, за номером у Спадковому реєстрі 65775749.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти та спадкові договори) №62586930 від 24 листопада 2020 року, виданою Станично-Луганською державною нотаріальною конторою підтверджується, що в реєстрі за № 40407289 значиться заповіт від 21 березня 1975 року ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за № 26, посвідчений виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області.

З копії спадкової справи № 138/2020 вбачається, що 24 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 , яка є єдиним спадкоємцем за заповітом, звернулася до Станично-Луганської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , та до складу спадкового майна увійшла нерухомість у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з господарськими та побутовими будівлями та спорудами.

З Постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 квітня 2020 року, вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку, після померлої ОСОБА_2 , оскільки документу, який би підтверджував право власності померлої на вказаний житловий будинок надано не було, наданий технічний паспорт не є документом, що згідно законодавства підтверджує право власності на нерухомість, а згідно довідки-характеристики на об`єкт нерухомого майна за померлою ОСОБА_2 право власності на вказаний житловий будинок не зареєстроване.

А тому, суд приходить до висновку про відсутність умов у позивача ОСОБА_1 для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину на Ѕ частку вказаного житлового будинку з вищенаведених об`єктивних причин.

Відповідно до п.3.1 Листа спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, оскільки позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, але не має правовстановлюючого документу на житловий будинок та не може його отримати, при відсутності інших спадкоємців, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом права власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,0 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м., з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом за померлою 17 жовтня 1977 року ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , до територіальної громади в особі Валуйської сільської ради Луганської області, адреса місцезнаходження: Луганська область, Станично-Луганський район, с.Валуйське, вул. Центральна, буд. 274, третя особа Станично-Луганська державна нотаріальна контора, адреса місцезнаходження: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, вул. Москва-Донбас, буд. 34, про визнання права власності на нерухоме майно порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 94,0 кв.м., житловою площею 58,2 кв.м, з господарськими та побутовими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г. В. Булгакова