Провадження № 2-з/635/26/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року смт.Покотилівка Харківького району

Суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., розглянувши заяву адвоката Билим І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка діє в його інтересах на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1012100 від 19 листопада 2021 року, звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба ОСОБА_4 . Батько заявника ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті бабусі ОСОБА_4 заявник звернувся до нотаріуса із письмовою заявою про намір прийняти спадщину після її смерті та під час оформлення своїх спадкових прав дізнався, що житловий будинок АДРЕСА_1 , який він вважав спадковим майном, на даний час вже належить його дядькові ОСОБА_6 . ОСОБА_1 має право на спадкування після своєї баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки батько заявника - ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини після своєї матері - баби заявника вже помер - ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, дядько заявника ОСОБА_6 та заявник є спадкоємцями однієї черги після смерті ОСОБА_4 . Через оформлення ОСОБА_6 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який за життя належав померлим діду та бабі заявника, ОСОБА_1 має намір звернутися до Харківського районного суду Харківської області із позовною заявою про скасування права власності на нерухоме майно та поділ спадщини між спадкоємцями, а та обставина, що право власності на спірне майно вже зареєстроване за іншим спадкоємцем, в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим оформлення спадкових прав заявника..

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При цьому, за змістом ч.3, ч.10 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За змістом ст. 149 ЦПК України, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на приховування, зміну майна, тощо, після застосування заходів досудового врегулювання спору чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного вище свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись із заявою щодо вжиття заходів забезпечення позову, позивач мав обґрунтувати, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, що невжиття таких заходів спроможне істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності застосування саме такого виду заходів забезпечення позову як заборона відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , при цьому заявник лише вказує, що реєстрація права власності за іншим спадкоємцем в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим оформлення спадкових прав заявника, та зазначає що має намір звернутися до суду з позовом про скасування права власності на нерухоме майно.

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Билим І.О. про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Билим І.О. про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.А.Лук`яненко