Справа № 653/283/21
Провадження № 2/653/596/21
РІШЕННЯ

іменем України

10 березня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі головуючої судді Мотонок Т.Я., за участю секретаря Гурковського В.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 12.02.1999 року вони уклали шлюб (зареєстрований Московським відділом реєстрації актів громадського стану міста Харкова). Спільне життя не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний час подружжя разом спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, та про утримання спільних дітей немає. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам. Просить суд шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, а також пояснила, що це, з її сторони не перша спроба розірвати шлюб з відповідачем. Вона наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подружніх відносин між нею та відповідачем не має, вони проживають в одному будинку, проте відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, ця ситуації на неї морально давить і далі жити в такій обстановці вона не може. Також, в неї на даний момент є інший чоловік, з яким вона має намір створити сім`ю. Подальше формальне існування шлюбу з відповідачем не можливе.

Відповідач в судовому засіданні, пояснив, що з дружиною на протязі тривалого часу виникають непорозуміння та сварки. Вона дійсно неодноразово намагалась розірвати з ним відносини. Проти розірвання шлюбу заперечує, хоча розуміє, що ніяких позитивних результатів для збереження сім`ї це не дасть. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, та про утримання спільних дітей немає.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З метою вжиття заходів для примирення подружжя суд запропонував надати сторонам строк для примирення, проте позивач пояснила, що строк на примирення їй не потрібен, оскільки вона впевнена, що збереження сім`ї та примирення з відповідачем не можливе. Відповідач також зазначив, що строк на примирення не потрібен, оскільки він впевнений, що це не допоможе їм зберегти сім`ю.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.02.1999 року, шлюб між сторонами зареєстрований Московським відділом реєстрації актів громадського стану міста Харкова, 12.02.1999 року, актовий запис № 119.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.10.2000 року та неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.03.2015 року.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на життя та постійні непорозуміння.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.105, 109, 110, 112-114 СК України, ст. 4, 7, 10, 13, 81, 247, 263-265, 274 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 12.02.1999 року, Московським відділом реєстрації актів громадського стану міста Харкова, 12.02.1999 року, актовий запис № 119.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та оголошено 10.03.2021 року о 16 годині 50 хвилин.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок