Справа № 727/4562/20
Провадження № 2/727/419/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, визнання права власності та поділ майна подружжя до відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що 16 жовтня 2003 року між сторонами був укладений шлюб. Під час шлюбу з відповідачкою ними був придбаний у автосалоні новий легковий автомобіль марки Dacia Logan 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.07.2019 року шлюб між сторонами було розірвано.

Зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідач фактично вигнала його з квартири, де вони проживали ( АДРЕСА_1 ), змінивши замок вхідних дверей, викликавши поліцію, вчинивши сварку, більшість його речей та все їхнє спільне майно та документи, у тому числі автомобіль, залишились у відповідачки.

Стверджує, що у відповідача знаходиться спільний автомобіль і виключно вона ним володіє та користується з травня 2019 року, а тому вважає, що слід стягнути з відповідача грошову компенсацію в розмірі половини вартості автомобіля.

З метою досудового врегулювання спору він звертався до відповідача щодо вирішення питання сплати половини вартості автомобіля їй або йому, виходячи з того, в кого залишиться автомобіль. Однак, відповідач відмовилась, посилаючись на потребу у вказаному транспортному засобі та відсутності у неї коштів на оплату її частки.

На основі викладеного просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію половини вартості рухомого майна, а саме: автомобіля марки Dacia Logan, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Представник позивачав судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, про день і час розгляду справи, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений, про день і час розгляду справи, однак спрямував до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника.

Також ОСОБА_2 надані суду письмові пояснення, згідно яких відповідач позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що автомобіль марки Dacia Logan 2008 року випуску був придбаний ОСОБА_2 за її особисті кошти, які були їй подаровані мамою ОСОБА_3 , оскільки у неї з позивачем не було спільних коштів на придбання цього автомобіля. Незважаючи на те, що автомобіль був придбаний під час шлюбу, вважає, що він є її особистою власністю, оскільки придбаний за її кошти.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 16.10.2003 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.07.2019 року шлюб між сторонами було розірвано(а.с.6-7).

Під час шлюбу сторонами був придбаний у автосалоні новий легковий автомобіль марки Dacia Logan 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно довідки Головного сервісного центру МВС РСЦ ГСЦ МВС в Чернівецькій області №31/24/11-59 від 30.07.2020 року (а.с.37) транспортний засіб марки Dacia Logan, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зареєстрований на правах власності за громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також повідомляють, що 29.11.2019 року даний транспортний засіб було перереєстровано на іншого громадянина.

Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу,... можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, як згідно із законом не можуть їм належати ( виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.

Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Аналогічна правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд вважає, автомобіль марки Dacia Logan 2008 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 придбаний позивачем та відповідачем за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу, а тому вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.

Стосовно тверджень відповідача про придбання спірної квартири за її особисті кошти, то останні судом не приймаються до уваги, оскільки не підтверджуються жодним належним доказом по справі.

Крім того, таке твердження відповідача спростовується рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.04.2021 року, що набрало чинності, в якому в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, предметом розгляду якого був спірний автомобіль марки Dacia Logan 2008 року випуску, відмовлено.(а.с.116-121).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24.06.2021 року (а.с.122-126) апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.04.2021 року, залишено без змін.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.ст.368, 372 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності - є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно висновку експерта №021/2 від 28 жовтня 2020 року (а.с.56-64) середня ринкова ціна автомобіля марки Dacia Logan 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , виходячи з його ідентифікаційних даних, становила 109490,00 грн.

Таким чином, враховуючи рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності, вартість частки кожного із подружжя на спірний автомобіль складає 54745,00 грн.

Транспортний засіб є неподільною річчю відповідно до змісту ст. 183 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.10.2018 року у справі № 127/7029/15-ц, де колегія суддів відступила від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 201/14044/16-ц, провадження № 61-189ск17. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, ч.2 ст.71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК України).

Враховуючи наведене, а також, що спірний транспортний засіб автомобіль марки Dacia Logan 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ., будучи спільною сумісною власністю подружжя, є неподільною річчю, який після розірвання шлюбу залишився у володінні відповідача, його спільне користування є неможливим, і позивач просить виплатити йому компенсацію вартості його частки, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації вартості 1/2 частини спірного рухомого майна в розмірі 54745,00 грн. є підставними і обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що необхідно стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошову компенсацію половини вартості рухомого майна, а саме: автомобіля марки Dacia Logan 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 54745,00 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному об`ємі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.60, 61, 63, 69, 70 СК України, ст.ст.16, 328, 364, 368, 372, ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 76-81, 89, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошову компенсацію половини вартості рухомого майна, а саме: автомобіля марки Dacia Logan 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 54745,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ: