У Х В А Л А

про скасування судового наказу

«13» грудня 2021 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №466/10138/21,

В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2021 року на адресу суду поступила заява ОСОБА_1 , в якій вона просить скасувати судовий наказ від 02.11.2021 у справі № 466/10138/21.

В обґрунтування заяви заявник вказує, що заявлені вимоги ЛМКП «Львівводоканал» є необґрунтованими. Вона, ОСОБА_1 , не є власником чи співвласником квартири АДРЕСА_1 , не проживає в ній та не отримує жодних житлово комунальних послуг за цією адресою більше шести років. Відтак, просить скасувати судовий наказ від 02.11.2021 у справі № 466/10138/21 та стягнути із ЛМКП «Львівводоканал» на її користь суму сплаченого нею при подачі даної заяви судового збору у розмірі 113,50 грн.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, матеріали додані до неї, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви про скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Судом встановлено, що 02 листопада 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова у цивільній справі № 466/10138/21 видано судовий наказ, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 14 724,31 грн. за період з 01.11.2018 по 01.10.2021 та 227,00 грн. судового збору.

Встановлено, що подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ від 02.11.2021 у справі №466/10138/21.

Щодо вимоги боржника ОСОБА_1 про стягнення на її користь суми судових витрат у розмірі 113,50 грн., виходжу з такого.

За змістом частини третьої статті 171 ЦПК України законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу.

Боржником клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлялося.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( частина 1 статті 133 ЦПК України).

Порядок розподілу судових витрат визначений статтями 141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

За вказаних обставин заявлена вимога ОСОБА_1 про стягнення з ЛМКП «Львівводоканал» на її користь сплаченого судового збору у розмірі 113,50 грн. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-171, 258-261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

заяву задовольнити частково.

Судовий наказ від 02 листопада 2021 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 14 724,31 грн. та 227,00 грн. судового збору скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні з Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» на її користь судового збору у розмірі 113,50 грн.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству «Львівводоканал» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити стягувачу та боржникам для відома.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д. Б. Глинська