Справа №635/656/21
Провадження по справі № 2/635/1803/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання Кондратенко Л.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2021 року по справі № 642/5641/20 з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.Крім того, позивач має дитину від іншого шлюбу доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої, на користь ОСОБА_3 , він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), на підставі виконавчого листа № 635/4550/15-ц, виданого 30 листопада 2015 року Харківським районним судом Харківській області, якій знаходиться на виконанні в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня № 1» Харківської міської ради, де позивач працює заступником головного лікаря з поліклінічної роботи. Позивач зазначає, що через народження другої дитини його сімейний стан змінився, що є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України. Утримувані з нього аліменти загалом становлять більш ніж 1/3 частку його заробітку, що перевищує встановлену законом частку по 1/6 на кожну дитину.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частки його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягненням дитиною повноліття.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позові, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що з часу ухвалення рішення Харківським районним судом Харківської області від 06 липня 2015 року про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки від іншого шлюбу у нього народилась друга дитина ОСОБА_5 , на утримання якої він також сплачує аліменти. На теперішній час у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та непрацездатні батьки. Вказані обставини є підставою для зменшення розміру аліментів на підставі ст.192 СК України.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

19 листопада 2021 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача ОСОБА_3 , з яких вбачається, що відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що позивач не навів жодних обставин та не додав до позову жодних доказів на підтвердження погіршення свого матеріального становища. Зазначає, що позивач, зловживаючи своїми процесуальними правами, разом із третьою особою ініціювали судовий процес по стягненню з нього аліментів. Пред`явивши позов про зменшення розміру аліментів, позивач заявляє, що з нього ще стягуються аліменти, проте офіційного стягнення аліментів з позивача не здійснюється. При цьому, позивач є здоровим та працездатним чоловіком, офіційно працевлаштований, а тому, приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини, які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи наявність обставин, з якими закон регулює сімейні відносини, враховуючи відсутність погіршення матеріального стану позивача, виключно в інтересах дитини, доцільною є повна відмова в задоволенні позовних вимог.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року залишено без змін.

18 червня 2016 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні із пояснень позивача встановлено, що останній працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня № 1» Харківської міської ради на посаді заступника головного лікаря з поліклінічної роботи, його щомісячний дохід за останній рік збільшився з 6000,00 гривень до 20900, 00 гривень.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки народився син від іншого шлюбу з ОСОБА_4 , на утримання якого також стягнуті аліменти.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини ОСОБА_5 не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Під час судового розгляду позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу та утриманням непрацездатних батьків, а навпаки судом було встановлено збільшення доходів останнього з 6000,00 гривень до 20900 гривень на місяць за останній рік.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суперечитиме її інтересам.

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31 грудня 2021 року.

Суддя І.В. Березовська