Справа № 192/908/20
Провадження № 2/192/93/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання Корота Л.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась 17 червня 2020 року до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем мають спільну малолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Позивачка зазначає, що ніякої домовленості щодо утримання дитини між нею відповідачем не досягнуто, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. З посиланням на ст.ст. 182, 183 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач та третя особа, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідач надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".

Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони 24 листопада 2010 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області 24 листопада 2010 року (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане 10 листопада 2011 року виконавчим комітетом Єлізарівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, в період шлюбу у сторін народилась дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

З довідки виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради № 261 від 16 червня 2020 року вбачається, що дитина ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою (а.с. 12).

Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина позивачці регулярно не надає, хоча зобов`язаний це робити.

При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дитину, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність в нього іншої дитини на утриманні, так і дитини, її вік та потреби, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дитини. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано.

У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миколаївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, який мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11 березня 2021 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.