Справа № 466/8176/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2021 року м.Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого судді Невойта П.С.,
секретаря с/з Семків Х.І., Лелик О.М.,
справа № 466/8176/20,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна інтереси якої представляють: Львівської обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду,-
24.12.2021 Шевченківським районним судом м.Львова ухвалено рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна інтереси якої представляють: Львівської обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду та вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 243000 (двісті сорок три тисячі гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.
У решті у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
29.12.2020 представник позивача адвокат Живко О.Б. подала на адресу суду розрахунок розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню з відповідача у звязку з розглядом справи та просить суд вирішити питання стягнення витрат на правову допомогу.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Сторони в судове засідання не прибули.
Суд вважає за можливе розглянути питання про винесення додаткового рішення у відсутності учасників справи без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи суд приходить такого.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 24.12.2020 позов ОСОБА_1 до Держави Україна інтереси якої представляють: Львівської обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду та вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 243000 (двісті сорок три тисячі гривень 00 коп.) на відшкодування моральної шкоди.

У решті у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В судовому засіданні 24.12.2020 адвокатом Живко О.Б. усно заявлено, що стороною позивача буде подана відповідна заява про розподіл судових витрат з остаточним розрахунком розміру судових витрат.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч.3 ст. 246 ЦПК України).

За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається що, 07.07.2020 р. між адвокатом Живко О.Б. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги /арк.спр.101/.

Згідно матеріалів справи, а саме протоколів судових засідань, вбачається що адвокат Живко О.Б., будучи представником позивача, приймала участь у судових засідання 08.12.2020 та 24.12.2020 /арк.спр.79, 94/.

У відповідності до акту від 24.12.2020 приймання-передачі наданої правової допомоги загальна вартість наданих послуг становить 7000 гривень, з них: консультації та робота із збору доказів 1000 гривень, підготовка і подання позовної заяви з клопотаннями 4000 гривень, представництво інтересів позивача в суд 2000 гривень /арк.спр.104/.

Згідно долученої до матеріалів заяви квитанцій до прибуткового касового ордера №4,10 ОСОБА_1 оплачено 7000 гривень за послуги згідно договору від 07.07.2020 /арк.спр.103/.

Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв ст. 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати, на підставі чого приходить, що витрати на підготовку і подання позовної заяви з клопотаннями / 4год./ - 4000,00 грн., суд вважає такими, що не відповідають критерію розумності їх розміру, з огляду на те, що такі не є мінімально необхідними витратами, що підлягають покладенню на відповідача та не є неминучими при розгляді справи про дішкодування шкоди, з огляду на її предмет.

Зважаючи на викладене, суд вважає необхідним зменшити розмір заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу, співмірним, пропорційним та розумним в цілях покладення його на відповідача на переконання суду буде розмір в сумі 5000,00 грн.

При вирішенні питання розподілу судових витрат судом прийнята до уваги позиція, висловлена Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові №735/15683/15 від 26 вересня 2018 року, Великою Палатою Верховного Суду у постанові №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу з розгляду кримінального провадження №0000449 від 16.02.2016 року, то питання про розподіл процесуальних витрат вирішується у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й у виправдувальному вироці.

Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.

Це питання може вирішити відповідно до положень ч.5 ст. 534 КПК суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року справа № 598/1781/17.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 247,265, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 /пять тисяч/ гривень витрат на відшкодування правової допомоги з розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна інтереси якої представляють: Львівської обласної прокуратури, Головного управління національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок гривень 00 копійок/ гривень компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Львівська обласна прокуратура, , місцезнаходження: м.Львів, пр.Шевченка Т., 17-19.

Головне управління національної поліції у Львівській області, , місцезнаходження: м. Львів, пл. Ген. Григоренка,3.

Додаткове рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 26.01.2021.

Суддя П. С. Невойт