ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3524/21 Справа № 201/7810/20 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, визнання певних обставин та фактів і незаконним звільнення, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, визнання певних обставин та фактів і незаконним звільнення відмовлено.

14 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по нерозглянутій в рішенні суду від 12 травня 2009 року позовній вимозі.

Вказувала, що 15 вересня 2008 року вона подала позов, мотивований тим, що наказом від 07 квітня 2008 року, виданим на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області про поновлення її на роботі як незаконно звільненої 26 червня 2007 року, відповідач оформив безстрокові трудові відносини з нею та просила ці трудові відносини визнати укладеними безстроково.

Зазначала, що у рішенні суду від 12 травня 2009 року повністю відсутній виклад заявлених підстав позову та не ухвалено рішення стосовно вищевказаної вимоги про визнання безстроковими трудових відносин.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, визнання певних обставин та фактів і незаконним звільнення відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року скасувати та скасувати ухвалу в справі суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні апеляційної скарги на рішення, як постановлену раніше розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по заявленій 15 вересня 2008 року вимозі про визнання договору безстроковим за наказом від 07 квітня 2008 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що однією з вимог є вимога про визнання безстроковим договору між позивачем і відповідачем після поновлення її наказом №256к від 07 квітня 2008 року, проте в рішеннях та ухвалах вона не зазначена судом ані в предметі позову, ані в описовій, мотиваційній, резолютивній частинах рішення, доказів стосовно неї суд не дослідив; ухвала місцевого суду мотивована припущенням про розгляд усіх заявлених вимог; у тексті рішення така вимога не зазначена та не розглянута.

Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року залишити без змін, посилаючись на обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що даний спір виник з трудових правовідносин, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення та виклику сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при ухваленні судом рішення від 12 травня 2009 року вирішено питання щодо всіх заявлених вимог та рішення суду містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову.

Колегія суддів вважає такий висновок суду обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до п.20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК 2004 року (ст.270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що ухвалення додаткового рішення можливе судом за умови не ухвалення рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

З рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2009 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі, тому місцевий суд вірно зазначив, що підстави для ухвалення додаткового рішення, передбачені ст.270 ЦПК України відсутні.

За таких обставин, порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено, доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 березня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.