СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/7300/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальника ВПВР Подолянко І.А., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа - ОГ «ТЕКСТИЛЬ ТРЕЙД» про визнання нечинними рішень суду, припиненими правовідносин за договором поруки, визнання припиненою рамкову угоду та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальника ВПВР Подолянко І.А., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа - ОГ «ТЕКСТИЛЬ ТРЕЙД» про визнання нечинними рішень суду, припиненими правовідносин за договором поруки, визнання припиненою рамкову угоду та зобов`язання вчинити дії.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимоги позивачки стосуються непогодження з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 5 грудня 2013р., яким задоволено позов ПАТ "ПроКредитБанк" та рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.06.2014р., яким частково задоволено скаргу ПАТ "ПроКредит Банк" та ухвалено нове рішення щодо солідарного стягнення заборгованості за договором від 12.10.2007р., а також непогодженнями з діями приватного виконавця, пов`язаними з примусовим виконанням вказаних рішень.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції.

Таким чином Святошинський районний суд м. Києва, який є судом першої інстанції, не наділений повноваженнями здійснювати перегляд судових рішень інших судів (визнавати нечинними та припиненими), оскільки процедура оскарження судового рішення визначена положеннями ЦПК України, а саме розділом V «Перегляд судових рішень».

Крім того, цивільно-процесуальним кодексом передбачена можливість перегляду рішень за нововиявленими та виключними обставинами (глава 3 ст.ст. 423-429 ЦПК України), чітко визначений порядок вирішення питання виправлення помилки у виконавчому документі, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поворот виконання рішення (ст.ст. 432, 444 ЦПК України).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

У даному випадку зазначені позивачем вимоги щодо оскарження дій, пов`язаних з виконанням судового рішення, підлягають розгляду у порядку, визначеному статтями 447, 448 розділу VII Судовий контроль за виконанням судових рішень Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1,2 ст. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 18, 186, 260, 353, 447, 448 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальника ВПВР Подолянко І.А., приватного виконавця Ляпіна Д., третя особа - ОГ «ТЕКСТИЛЬ ТРЕЙД» про визнання про визнання нечинними рішень суду, припиненими правовідносин за договором поруки, визнання припиненою рамкову угоду та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя Сенько М.Ф.