Справа № 175/3450/20
Провадження № 2/175/943/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на його користь завдану дорожньо-транспортною пригодою матеріальну шкоду в розмірі 48953 (сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 65 коп.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «вручено особисто» (а.с.51), відзив на позовну заяву не подавала, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Встановлено, що 08 жовтня 2019 року о 15-40 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Додж державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Підгородне, вул. Шосейна, Дніпровський район Дніпропетровська область, перед зміною напрямку руху не переконалась в безпеці маневру та скоїла зіткнення з автомобілем Хюндай державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічних пошкоджень, тобто водій ОСОБА_2 скоїла правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП та порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року по адміністративній справі №175/4072/19 за ст. 124 КУпАП згідно якої вона визнана винною у скоєнні вищевказаного ДТП (а.с.9-10).

Автомобіль Додж державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджено Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 (а.с.6), який він придбав у США та не користувався цим автомобілем, а також дозволу на користування ним нікому не давав, однак відповідачка ОСОБА_2 , яка є його колишньою дружиною, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 листопада 2017 року по цивільній справі №336/5662/17, яким шлюб між сторонами розірвано (а.с.39), взяла автомобіль без дозволу та під час його використання вчинила дорожньо-транспортну пригоду.

У зв`язку з вчиненням вищевказаного ДТП, власнику автомобіля Додж державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду, яка складає 48953 грн. 65 коп. ,що підтверджується висновком авто товарознавчої експертизи №302/20а від 17 вересня 2020 року, відповідно до якого матеріальний збиток заподіяний власнику транспортного засобу складає саме вищевказану суму (а.с.11-23).

Витрати на проведення експертного дослідження становлять 3000 грн. 00 коп., що підтверджено Квитанцією до прибуткового касового ордера № 302 від 17 вересня 2020 року (а.с.36).

Відповідачка ОСОБА_2 добровільно відшкодовувати завдану ОСОБА_1 матеріальну шкоду відмовляться, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідачки 48953 грн. 65 коп. відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено в обов`язковому випадку проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.8.3 Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тому, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Ч.2 цієї статті передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренда і т.д.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використовування, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляд у цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода,завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Положення ст. 1187 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1166 ЦК України, у зв`язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальній нормі. Відповідну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-108цс13, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року (справа №759/4049/16-ц, провадження №61-1505св18), постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2018 року (справа №372/1789/17-ц, провадження №61-29014св18).

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, судом встановлено, що відповідачка у справі ОСОБА_2 є винною у скоєнні ДТП, яка мала місце 08 жовтня 2019 року по вул. Шосейна, у м. Підгородне, Дніпровський район Дніпропетровська область, в результаті якої належний ОСОБА_1 автомобіль Додж державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Вартість завданої шкоди складає 48953 грн. 65 коп. Ухвалюючи рішення у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи ОСОБА_1 було понесені судові витрати на проведення експертних послуг у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 17 вересня 2020 року (а.с.36), та сплачено судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп.,які в порядку ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, ст.ст. 23, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 28, 45, 76-82, 95, 139, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_4 , матеріальну шкоду спричинену пошкодженням майна у розмірі 48953 грн. 65 коп., що складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Додж державний номерний знак НОМЕР_1 , та стягнути витрати на проведення експертних послуг у розмірі 3000 грн. і 840 грн.80 коп. судового збору, а всього стягнути 52 794 грн. 45 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.