УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сусіди 21-А» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сусіди 21-А» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали заяви та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту частин першої статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу є процесуальним документом, який подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Пунктом 2 частини третьої статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Статтею 62 ЦПК України визначено перелік документів які підтверджують повноваження представника та вимоги до таких документів. Так, частиною другою, частиною четвертою статті 62 ЦПК України врегульовано, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

З матеріалів поданої заяви вбачається, що вона від імені заявника підписана ОСОБА_2, однак до заяви додана копія ордеру, з якого не вбачається на надання правової допомоги в якому органі заявник уповноважив ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Зі змісту наведених норм вбачається, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ордер на надання правової допомоги серії АА № 1158449, який виданий адвокатом ОСОБА_2 не містить назви суду, у якому надає правову допомогу заявнику.

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 168, 260, 352-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сусіди 21-А» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна