Справа № 639/5613/20
Провадження № 2/639/709/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в особі головного державного виконавця Олашин Наталії Василівни, ОСОБА_3 про визнання сплачених коштів - аліментами на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2020 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду . Харкова з позовною заявою до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в особі головного державного виконавця Олашин Наталії Василівни, ОСОБА_3 про визнання сплачених коштів - аліментами на утримання дитини, в якій просив суд ухвалити рішення, яким сплачені грошові кошти на загальну суму 16270,12 грн. згідно квитанцій на банківський рахунок ОСОБА_3 в період з жовтня 2015 року по травень 2017 року визнати сплатою аліментів за вказаний період на утримання доньки ОСОБА_4 згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2012 року у справі № 639/8039/25-ц.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 у сторін народилася дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року з позивача на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину даного віку, починаючи з 03 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що виконуючи вищевказане рішення суду, він почав з жовтня 2015 року сплачувати аліменти на банківський рахунок відповідача ОСОБА_3 . Будь-які претензії у відповідача були відсутні з 2015 року.

Лише 29.03.2017 ОСОБА_3 на підставі вищевказаного рішення суду отримала виконавчий лист та 30.05.2017 року пред`явили його до виконання до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби.

07.06.2017 року за вказаним виконавчим листом державним виконавцем Олашин Н.В. відкрито виконавче провадження №54066600.

16.06.2017 року позивач надав державному виконавцю платіжні квитанції, згідно з якими він сплачував аліменти за період з жовтня 2015 року по травень 2017 року, тобто до пред`явлення виконавчого листа, та просив врахувати сплати ним аліментів за цей період.

Частину, де платником було вказано саме позивача, було враховано державним виконавцем, як сплачені ним аліменти. Інші платіжні квитанції не були зараховані, оскільки платником по ним зазначена ОСОБА_5 (мати позивача), та крім того відповідачем ОСОБА_3 була надана державному виконавцю заява, що з 2015 року грошових переказів із зазначенням , що це аліменти вона не отримувала.

Про те, що державним виконавцем не були враховані грошові перекази як аліменти на дитину позивач дізнався лише у березні 2020 року.

З червня 2016 року по травень 2020 року позивач проживав у Китаї, та приїжджав в Україну на 3-4 тижні на рік. У зв`язку з чим доручив платити аліменти на дитину своїй матері ОСОБА_5 . Пізніше позивачем була видана довіреність на її ім`я про ведення всіх справ позивача від його імені.

На початку 2020 року позивачу стало відомо, що в нього велика заборгованість по аліментам, та державним виконавцем винесено постанови про накладання на нього штрафу та тимчасових обмежень боржника, а ОСОБА_3 було подано до суду позовну заяву про стягнення з позивача пені по сплаті аліментів.

Між матір`ю позивача, яка сплачувала за його дорученням за нього аліменти, та ОСОБА_3 відсутні будь-які грошові зобов`язання. Також між позивачем та ОСОБА_3 відсутні будь-які інші зобов`язання, окрім сплати аліментів.

Ці грошові перекази мали періодичний та регулярний характер.

Грошові перекази здійснювалися в період після ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів на утриманні дитини та до моменту пред`явлення виконавчого листа до виконання, тобто до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, гроші, яка переказувала ОСОБА_5 за дорученням позивача відповідачу ОСОБА_3 в загальній сумі 16 270, 12 грн., є виконаними позивачем аліментними обов`язками перед відповідачем, які виникли на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.10.2015 року, проте державним виконавцем було безпідставно відмовлено щодо зарахування вищевказаних грошових переказів як сплату аліментів.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в особі головного державного виконавця Олашин Наталії Василівни, ОСОБА_3 про визнання сплачених коштів - аліментами на утримання дитини - залишено без руху.

Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

05 жовтня 2020 року позивачем були усуненні недоліки, які зазначені в ухвалі суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання.

04 листопада 2020 року до суду надійшов від відповідача ОСОБА_3 відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, та зазначає, що заборгованість по аліментам за період з вересня 2015 року по липень 2018 року надана в розрахунку від 08.08.2018 року Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби, з якого видно, що позивач інколи лише сплачував аліменти, один чи два рази на рік.

Окрім того, кошти які були надіслані у період жовтня 2015 року по травень 2017 року не можна визнати аліменти, оскільки платником зазначено ОСОБА_5 , яка не є стороною виконавчого провадження. Повноваження на які посилається позивач були оформлені лише 18.09.2018 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик та допит свідка у цивільній справі - задоволено.

Викликано в судове засідання та допитано у якості свідка: - ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на позовних вимогах, посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву. А також, неодноразово пояснювала, що кошти, які просить зарахувати позивач у якості сплати аліментів на дитину, були перераховані бабусею своїй онучці, та є аліментами. Будь яких заяв або повідомлень від позивача та його матері що кошти які переховуються є сплатою аліментів. Позивач не надсилав на ії адресу, що уповноважує мати сплачувати аліменти.

Відповідач Виноградівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в особі головного державного виконавця Олашин Н.В. в судове засідання не заявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не повідомили.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.7)

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 12 січня 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №20.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача залишити без змін. (а.с.8)

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину даного віку, починаючи з 03 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку. (а.с.9)

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 129 Конституції України основною засадою судочинства є обов`язковість судового рішення.

Також згідно з статтею 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

18.09.2018 року позивачем була видана довіреність на ім`я його матері ОСОБА_5 про ведення всіх справ від його імені, яка посвідчена приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Гонтар Л.І. (а.с.14)

В листі Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 17.03.2020 року, який надано ОСОБА_1 , зокрема, вказано, що 16.06.2017 року надано платіжні доручення в кількості 21 на суму 17 775 грн. за період 2015-2016 роки. Платник по вищезазначених платіжних документах зазначена ОСОБА_5 , яка не є стороною виконавчого провадження. Відповідно і суму 17775 не зарахована, як сплата аліментів. Надані 7 дублікатів квитанцій на суму 6827 грн. за період 2015-2016 роки де платником є ОСОБА_1 , який зазначений у виконавчому документі як боржник , зараховано в погашення заборгованості по аліментам.

16.06.2017 року ОСОБА_3 , яка є стягувачем по виконавчому документу надано заяву про те, що з 2015 року грошових переказів з зазначенням «аліменти» вона не отримувала.

28.08.2018 року набрав чинності другий пакет закону «Чужих дітей не буває. Частина 2», згідно якого внесено зміни до ЗУ «Про виконавче провадження», а саме запроваджено додатковий захід примусу до неплатника аліментів - нарахування штрафів.

16.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладання штрафу в сумі 16650,42 грн. (а.с.15)

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 10.2017 за виконавчим листом №639/8039/15-ц року станом на 01.10.2017 року заборгованість становить 38506,38 грн. (а.с.79-80)

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 08.08.2018 року станом на 01.08.2018 року заборгованість становить 42941,93 грн. (а.с.72-73)

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 23.08.2018 року станом на 01.09.2018 року заборгованість становить 31437, 66 грн. (а.с.16-17)

Розмір заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №54066600 за період з 03.09.2015 по 31.12.2019 року з моменту відкриття виконавчого провадження станом на 31.12.2019 року становить 54154,5 грн. (а.с.75)

10.10.2018 року у відношенні ОСОБА_1 було відкрито кримінальне провадження №001904 за ч.1 ст. 164 КК України за несплату аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з ЄРДР. (а.с.76)

На підтвердження факту добровільної участі в утриманні доньки, позивачем долучено до матеріалів справи 21 квитанцію АТ КБ «Приватбанк» в період з 15.01.2016 року по 31.05.2017 року на загальну суму 16270,12 грн., перерахування ких здійснювала мати позивача ОСОБА_5 , які ї просить визнати сплаченими аліментами( а. с. 25-45).

З наведеного вбачається, що мати позивача перераховувала кошти на імя відповідача з січня 2016 та в той же період з жовтня 2015 року по липень 2016 року позивачем перераховувались кошти на рахунок відповідача, які були враховані як сплата аліментів.

Проте, як вбачається з цих квитанцій платником є ОСОБА_5 , отримувачем є ОСОБА_3 , будь-яких інших відомостей щодо призначення платежу дані квитанції не містять.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні в режимі відео конференції надала свідчення, щоо ії син, позивач, працював за кордоном в Китаї, тому не мав можливості самостійно сплачувати аліменти, що доручив ій здійснювати. Вона перераховувала грошові кошти як аліменти, про що повідомляла відповідача. При перерахуванні коштів вона не мала можливості змінити призначення платежу та платника.

Відповідач пояснила, що дані грошові кошти надходили на її рахунок як від бабусі своїй онуці, ані як в рахунок сплати аліментів її сином. Окрім того, будь-якої усної або письмової домовленості про те, що кошти сплачуються в рахунок аліментів в зв`язку з неможливістю виконувати свій обов`язок позивачем.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.. 265 Сімейного кодексу України, баба, дід зобов`язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до пункту 3 ч.1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) однією із засад здійснення виконавчого провадження є законність.

Згідно зі статтею 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець, зокрема, зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.12 та частинами 1,5,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено позивачем та свідком (його матір`ю) будь-яких письмових заяв та попереджень щодо порядку сплати аліментів до відповідача надано не було, а саме те, що грошові кошти, які буде перераховувати ОСОБА_5 на рахунок відповідача є аліментами.

Рішенням суду визначено стягувача та платника аліментів. Тобто платник аліментів повинен виконати рішення суду. Відповідно до законодавства, сплата аліментів може здійснюватися добровільно за домовленостю або за рішенням. Доручивши виконання свого зобов`язання іншій особі позивач повинен довести про це до відома стягувача та узгодити нею це питання. Доказів повідомлення стягувача матеріали справи не містять.

Як зазначено вище, отримуючи грошові кошти від метрі позивача, баби дитини, відповідач вважала такі дії як допомога онуці.

При цьому переказ грошових коштів бабою ОСОБА_5 , за відсутності іншої домовленості не суперечить вимогам ст..365 СК України.

Отже, сплачені грошові кошти за квитанціями, де платником вказана ОСОБА_5 за період з 15.01.2015 р. по 31.05.2017 р. (а.с.25-45), суд не може вважати аліментами.

Окрім того, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_5 , оскільки вона є матір`ю позивача, тобто є заінтересованою особою.

Суд також зазначає, що є необґрунтованим та безпідставним визначення органа державної виконавчу службу як відповідачем по справі, оскільки він не є стороною правовідносин, а здійснює повноваження відповідно до закону.

Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання сплачених коштів - аліментами на утримання дитини не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 10, 12, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 180 СК України, ст. 129 Конституції України, ст.ст. 2, 18, 71 ЗУ «Про виконавче провадження»,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в особі головного державного виконавця Олашин Наталії Василівни, ОСОБА_3 про визнання сплачених коштів - аліментами на утримання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Харкова апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Виноградівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в особі головного державного виконавця Олашин Наталії Василівни, місцезнаходження за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, б. 16

Повний текст рішення складено 09.03.2021.

Суддя С.О. Рубіжний