Справа № 548/966/21
Провадження №6/548/25/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2021 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання - Скрипніченко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол подання старшого державного виконавця Хорольського районного відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Сальнік О.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Сальнік О.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, в обгрунтуванні якого вказав, що на виконанні Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) виконавче провадження № 67052024 з виконання виконавчого листа № 548/966/21 виданого 21.09.2021 Хорольським районним судом Полтавської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за розпискою в розмірі 123188,71грн та судового збору 1231,90грн. Всього - 124420,61грн

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В судове засідання старший державний виконавець Хорольського районного відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Сальнік О.В. не з"явилася, хоча вчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, але подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подання, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Хорольського районного відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Сальнік О.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постновити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконання нею судового рішення, на строк до повного виконання судового рішення.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавцем 07.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Копію постанови та виклик державного виконавця боржнику направлялися рекомендованими листами 07.10.2021, але 15.10.2021 лист повернуто до відділу з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких самостійних дій спрямованих на його виконання боржником не здійснюється, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

07.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та зареєстровано обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

07.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, але згідно повідомлення банку кошти на рахунку відсутні.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 нерухоме майно не зареєстровано. Згідно відповідей ДПС та ПФУ інформація щодо отримання боржником доходів чи наявності відкритих рахунків в податковій службі та пенсійному фонді відсутня. Згідно відповіді МВС на електронний запит транспортні засоби на ім`я боржника не зареєстровані.

23.12.2021 державним виконавцем здійснено виїзд за адресою, вказаною у виконавчому документі - АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за даною адресою у будинку свого батька ОСОБА_3 й нещодавно повернувся з-за кордону. За його поясненням на даний час кошти для оплати боргу у нього відсутні. Майна, належного боржнику, на яке можна звернути стягнення з метою реалізації та погашення боргу, не виявлено.

Згідно відповіді на запит УДМС України в Полтавській області ОСОБА_1 документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 21.01.2019.

У даному випадку тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України є останнім заходом примусу, який може забезпечити виконання рішення.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Відсутність коштів, не дає право боржнику не виконати рішення суду та не являється поважною причиною для його невиконання. Вище вказана правова позиція знайшла своє відображення в існуючій судовій практиці, а саме в постанові Верховного суду України від 23.10.2019 у справі № 815/591/17 (провадження № К/9901/33894/18).

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права.

Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України "Про виконавче провадження".

Тимчасове обмеження права виїзду за межі України щодо керівника боржника-юридичної особи не порушить його права на вільне пересування і таке обмеження відповідає усім трьом критеріям, про які йдеться у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гочев проти Болгарії» («Gochevv.Bulgaria» від 26 листопада 2009 року).

1) обмеження ґрунтується на законі (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України);

2) обмеження переслідує легітимну мету, передбачену у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: обмеження є необхідним в демократичному суспільстві для підтримання публічного порядку (в даному випадку - щодо обов`язковості виконання судового рішення) та з метою захисту прав інших осіб (в даному випадку - прав стягувача щодо ефективного виконання судових рішень);

3) обмеження перебуває в справедливому балансі між правами заявника та публічним інтересом (тобто є пропорційним меті його застосування): тимчасове обмеження заявника у виїзді за межі України не завдасть істотної шкоди майновим і немайновим правам заявника (в тому числі - більшої, аніж шкоди, яка заподіюється стягувачам внаслідок довготривалого невиконання боржником судових рішень) і сприятиме виконанню судових рішень і запобігатиме ухиленню заявника від виконання законних вимог державного виконавця щодо виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Наявність у особи невиконаних зобовязань, що покладені на неї є рішенням суду підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими для виконання по всій території України.

Стаття 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють невиконані зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, до виконання останніх.

Боржником ігноруються вимоги державного виконавця щодо сплати боргу.

Оскільки досі сума боргу не погашена, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на нього є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 1 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно п. 8 ст. 19 Закону України«Про державну прикордонну службу України» встановлено, що запобігання та недопущення вїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України покладено на Державну прикордонну службу України.

Пункт 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24 березня 2008 р. № 261/2008, щодо врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання було видано спільноголиста Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 травня 2008 р. № 25-32/463№ 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи значну суму заборгованості, а також те, що боржника зобов`язано сплатити заборгованість, що останній тривалий час не робить, суд вважає, що бездіяльність боржника дійсно свідчить про його ухилення від виконання своїх зобовязань, тому подання слід задовольнити і тимчасово обмежити боржника у виїзді за кордон.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. 441 Цивільно-процесуального кодексу України, 5, 18 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 5статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", пунктом 2Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 р. № 261/2008,суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання старшого державного виконавця Хорольського районного відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Сальнік О.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, - задовольнити повністю.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 548/966/21 виданим 21.09.2021 Хорольським районним судом Полтавської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за розпискою в розмірі 123188,71грн та судового збору 1231,90грн. Всього - 124420,61грн

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі України.

Копію ухвали направити до Хорольського районного відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) для подальшого скерування до виконання.

На підставі частини 5 статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з моменту її проголошення або отримання її копії.

Суддя: О.В. Коновод