Єдиний унікальний номер 341/1880/20
Номер провадження 2/341/383/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув без участі сторін у місті Галичі справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії.

встановив:

30.11.2020 представник ПАТ «Прикарпаттяобленерго» Мороз О. М. в інтересах позивача звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача борг за спожиту необліковану електроенергію у розмірі 8362,08 грн та судовий збір, а також витрати на правову допомогу.

Відповідно до змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05.01.2021 цивільну справу передано судді Галицького районного суду Івано- Франківської області Мергелю М. Р.

В обгрунтування позову зазначила, що відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26.07.1999 № 1357, ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії Галицький РЕМ постачало електричну енергію споживачу ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , згідно чим, він як споживач електричної енергії, зобов`язувався сплачувати за електроенергію відповідно до тарифів та дотримуватись Правил.

19.01.2018 представники філії у присутності споживача ОСОБА_1 провели обстеження схеми живлення та обліку електроенергії в будинку по АДРЕСА_1 , за результатами якого склали акт про порушення № 083490. Цим актом задокументовано порушення ПКЕЕ, яке полягало у самовільного безобліковому підключенні струмоприймачів до електричної мережі, яка на праві власності належить споживачу, а саме: з невидимого дооблікового кабельного вводу, який знаходиться на горищі будинку, прокладено кабель до безоблікової розетки, при ввімкненому навантаженні електрична енергія не обліковується. Таке порушення при контрольному огляді виявити не можливо. ОСОБА_1 акт про порушення підписав, зауважень до акта не мав.

31.01.2018 поштовим відправленням із врученням відповідачу надіслано повідомлення про проведення засідання комісії щодо розгляду актів про порушення ПКЕЕн, яке ОСОБА_1 отримав особисто 03.02.2018

02.03.2018 відбулось засідання комісії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» з розгляду акта, за відсутності відповідача та прийнято рішення провести розрахунок обсягу не облікованої електричної енергії відповідно до Методики нарахування. Обсяг та вартість розрахованої не облікованої електричної енергії за період з 14.08.2017 по 19.01.2018 становить 5256 кВт/год на суму 8362,08 грн.

12.03.2018 рекомендованим листом на адресу відповідача направлено рахунок за не обліковану електроенергію, розрахунок зазначеної суми та протокол засідання комісії від 02.03.2018 № 6 з розгляду акта про порушення № 083490, які ОСОБА_1 отримав особисто 20.03.2018. Відповідно до вказаних на рахунку за необліковану електроенергію відомостей, термін оплати становить десять днів. Однак, зазначені рахунки не оплачено і на цей час.

Відповідач ОСОБА_1 копію позовної заяви з додатками отримав, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 10 Правил користування електричною енергієюдля населення (далі-Правила) засоби обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Засіб обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального округу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу електропостачальника.

Згідно з п. 11 Правил відповідальність за збереження засобів обліку установлених у квартирі, на інших об`єктах побутового споживача та пломб на них несе побутовий споживач.

Відповідно до п. 14 Правил у разі виявлення зовнішнього пошкодження засобу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі побутовий споживач зобов`язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника.

Відповідно до п. 48 Правил побутовий споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку, пошкодження засобу обліку.

У п. 53 Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється електропостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників електропостачальника.

Суд установив, що ПАТ «Прикарпаттяобленерго» з абонентом ОСОБА_1 заключили Договір про користування електричною енергією. При проведенні представниками філії в присутності ОСОБА_1 перевірки обліку електроенергії виявлено, що споживач допустив порушення Правил в житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме: з невидимого дооблікового кабельного вводу, який знаходиться на горищі будинку прокладено кабель до безоблікової розетки, при ввімкненому навантаженні електрична енергія не обліковується. Вищевказане порушення при контрольному огляді виявити не можливо, що підтверджується актом від 19.01.2018 № 083490, підписаний ОСОБА_1 , без зауважень та заперечень.

Відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії протоколу від 02.03.2018 № 6 засідання комісії філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» про розгляд Акта про порушення ПКЕЕн підтверджується, що відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, (затвердженою Постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 зі змінами і доповненнями), проведено розрахунок обсягу та вартості не облікованої електроенергії на суму 8362,08 грн. На засідання комісії відповідач не з`явився.

14.05.2019 на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу щодо оплати суми боргу, яку отримав 18.05.2019.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїми умовами не скористався та не довів обставин, які мають значення для справи.

Отже, суд вважає, що є всі правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача боргу за спожиту необліковану електроенергію у сумі 8362,08 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» судового збору та витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.04. 2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються тільки попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом вищевказаної справи та платіжним дорученням від 26.11.2020 № 295515127 про оплату судового збору у розмірі 2102,0 грн.

Суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2102,0 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд вважає, що у цій частині слід відмовити. Сторонам ухвалою суду надано строк для подачі клопотань, відзиву на позов та заперечень. Однак, представник позивача своїм правом подання доказів здійснення витрат на правову допомогу не скористався.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви позивача.

На підставі ст. ст. 15, 16, 714 ЦК України, керуючись ст. ст. 141, 258, 263, 265, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ПАТ «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Прикарпаттяобленерго» 8362,08 гривень боргу за спожиту не обліковану електроенергію та судовий збір у розмірі 2102,0 гривень.

У задоволенні позовних вимог у частині стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцяти днів з дня ухвалення цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

СуддяМ. Р. Мергель