Справа № 336/9502/21
Пр. № 2/336/5752/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та визнання недійсним спадкового договору про відчуження 11/16 частин зазначеного будинку, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначив, співвласниками будинку АДРЕСА_1 є він та відповідачка ОСОБА_3 , яка отримала свою частку на підставі спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Цекєєвою І.О. Рішенням Шевченківського районного суду від 08.02.2021 року, яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 13.07.2021 року визначено порядок користування між співвласниками зазначеного будинку. ОСОБА_2 зареєструвала право власності на зазначений житловий будинок із порушенням вимог чинного законодавства, реєстрація відбулась вже зі збільшеною житловою площею за рахунок самочинно збудованої прибудови літ. А-1, яка була збудована ним особисто та знаходиться у його користуванні. На підставі викладеного, вважає, що ОСОБА_2 не мала права на розпорядження майном та укладення спадкового договору з ОСОБА_3 .

До суду разом з позовом надійшла і заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування посилається на те, що співвласниця будинку ОСОБА_3 в будинку не зареєстрована та не проживає, має намір продати належну їй частину будинку, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду та суттєво порушить його права та інтереси, як співвласника спірного будинку.

Побоюючись, що невжиття заходів забезпечення позову може завадити ефективному захисту його порушеного права, просить суд про задоволення заяви.

В силу ч. 1 ст. 153 ЦПК України учасники справи про розгляд заяви про забезпечення позову не повідомлялися.

Розглянувши доводи заяви та матеріали позову, суд доходить висновку про не обґрунтованість заяви і необхідність відмови у її задоволенні з таких міркувань.

В силу ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

В цій самій статті цивільного процесуального законодавства містяться підстави для застосування заходів забезпечення позову, якими є істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів.

З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що ризики ускладнення або неможливості виконання рішення суду, як і ризик неотримання ефективного судового захисту, можуть зумовити забезпечення позову.

Підставою для звернення до суду є необхідність отримання захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: шляхом накладенням арешту.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.200 року № 9 «про застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просять застосувати, заявленим позовним вимогам.

Виходячи з наведених положень цивільного процесуального законодавства, об`єктом судового захисту кожного учасника цивільних правовідносин, наділеного цивільною процесуальною правоздатністю, є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, які і можуть бути підставою для звернення особи за судовим захистом.

Порушенням суб`єктивного права є такий негативний вплив на нього, при якому воно звужується за своїм змістом або перестає існувати, що позбавляє його носія можливості реалізувати його повністю або частково.

Всупереч наведених норм ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які можуть підтвердити, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, наявність у відповідача іншого житла не є підставою вважати, що остання має намір вчинити дії щодо продажу належної їй частини спірного будинку.

Крім того, ОСОБА_1 не надано належного обґрунтування вимог щодо накладення арешту на весь будинок з урахуванням належності 11/16 частин цього будинку ОСОБА_3 .

На користь умовиводів суду про відсутність загрози для виконання рішення свідчить звернення відповідача до суду за захистом свого права з позовом про визначення порядку користування житловим будинком, яким є спірна нерухомість, яке (звернення) увінчалось ухваленням рішення, що набрало законної сили, на користь позовних вимог.

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2021 року задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим будинком, встановлено запропонований експертним висновком порядок користування житлом та господарськими спорудами на земельній ділянці під будинком АДРЕСА_1 .

Отримання судового захисту в застосований спосіб, яке було по"язано з процесуальними витратами зі сплати судового збору, проведення експертних досліджень, витрат з отримання професійної правничої допомоги, свідчить про справжність намірів особи проживати в житлі та користуватися ним за встановленим судом порядком і спростовує не підтверджені позивачем твердження ОСОБА_1 про бажання відповідачки продати належну їй частку в праві спільної часткової власності на нерухомість.

У зв"язку з викладеним суд доходить висновку про необгрунтованість заяви та неспроможність доводів, наведених в її обгрунтування, що не дає підстав для прийняття рішення на користь її задоволення.

Керуючись ст. ст. 149-153, 352-354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Направити копії ухвали сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.В. Щаслива