Справа №735/761/16-цр.
Провадження по справі 2/735/7/2021р.
УХВАЛА

30 грудня 2021 року смт. Короп

Суддя Коропського районного суду Чернігівської області Грушко О.П., розглянувши зустрічну позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м.Київ, вул. Ковпака, 29), -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить долучити зустрічну позовну заяву до матеріалів справи та об`єднати в одне провадження з первісним позовом, визнати договір кредиту № 39.29-50/834к, укладений 13 липня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - удаваним правочином, визнати Договір кредиту № 39.29.-50/834, укладений 13 липня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», таким, що укладений в валюті України в сумі 643875 (шістсот сорок три тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн.00 коп., на умовах, визначених у кредитному договорі та на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 194 ЦПК України: Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Дана зустрічна позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України: до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Але документ, що підтверджує сплату судового збору відсутній.

Суд не може погодитися з позицією сторони позивача за зустрічним позовом відносно того, що позов поданий відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи з наступного.

Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»: Крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Отже, захисні функції Закону розповсюджуються на випадки свідомого порушення прав споживача з боку продавця (надавача) товарів (послуг). В даному випадку продавець виступає порушником прав, а споживач потерпілою стороною.

Відповідно до ст. 235 ЦК України: Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Удаваний правочин є результатом спільної, усвідомленої домовленості його сторін, направленої на приховання іншого правочину.

На сторінці 12 зустрічного позову в абзаці 2 міститься речення наступного змісту: «Позивач та Відповідач насправді уклали договір кредитування в валюті України, але замаскували його під договір кредитування в іноземній валюті».

Отже, за твердженням сторони позивача, обидві сторони правочину усвідомлювали свої дії та їх наслідки.

За таких обставин, положення Закону України «Про захист прав споживачів» до правовідносин з укладення удаваного двостороннього правочину застосуванню не підлягають.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків.

На виконання ухвали стороні позивача за зустрічним позовом необхідно надати документальне підтвердження сплати судового збору за дві вимоги немайнового характеру.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.185, 260-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м.Київ, вул. Ковпака, 29) правочином залишити без руху.

Повідомити позивача, що в разі невиконання ним вимог ст. 175 ЦПК України в семиденний строк з дня отримання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Реквізити для сплати судового збору: р/р UA0025637 , банк отримувача: ГУК у Чернігівській області/тг с-щ Короп/22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. П. Грушко