Справа № 513/954/21
Провадження № 2/513/443/21
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача адвоката Манової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Манової Інни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

у травні 2021 року представник позивача адвокат Манова І.М. звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис № 244779, вчинений 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ "Фінансова компанія управління активами" судовий збір в сумі 908 гривень та витрати на правничу допомогу 5000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що приватним виконавцем Шевченко Т.С. за заявою стягувача ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відкрито виконавче провадження № 66970341 щодо примусового виконання виконавчого напису № 244779 від 28 червня 2021, який видав приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Є.М. Про це позивач дізнався 05 жовтня 2021 року, коли отримав постанови приватного виокнавця про відкриття виконавчого провадження № 66970341 від 29.09.2021 року, про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Отримавши доступ до виконавчого провадження ВП № 66970341 позивач роздрукував документи, на підставі яких відкрито виконавче провадження, а саме: заяву про примусове виконання; виконавчий напис № 244779 від 28..06.2021 року, виписку з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про погашення заборгованості за кредитним договором № 3895698 від 02.12.2020 року за період з 21.06.2021 по 26.06.2021 року

Представник позивача зазначає, що жодних невиконаних зобов`язань фінансового характеру перед ТОВ "Фінансова компанія управління активами" позивач не має та він не знав про існування договору № 3895698 від 02.12.2020 року, жодних платежів щодо погашення заборгованості не здійснював. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису не дотримано ст.ст. 87-88 Закону України "Про нотаріат", Порядок вчинення вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р.№ 296/5 та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Ухвалою суду від 22 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича копій документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 244779 від 28..06.2021 року (а.с.25).

Ухвалою Саратського районного суду від 17 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 20 грудня 2021 року (а.с.55).

19 листопада 2021 року до Саратського районного суду надійшло клопотання директора ТОВ "Фінансова компанія управління активами" Велікданова С.К. про врегулювання спору за участю судді, яке обґрунтував тим, що у разі сплати коштів у розмірі 6882 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ "Фінансова компанія управління активами" до 18.00 години 30.11.2021 року частина заборгованості у розмірі 18347,1 грн. буде списана, а заборгованість за кредитними договором № 3985698 за виконавчим написом № 244779 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі (а.с.60).

Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення врегулювання спору за участю судді відмовлено (а.с. 96 ).

Крім того, 19 листопада 2021 року від директора ТОВ "Фінансова компанія управління активами" Велікданова С.К. надійшли: 1) заява про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України. В заяві зазначено, що ТОВ "Фінансова компанія управління активами" визнає позовні вимоги ОСОБА_1 повністю в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого за № 244779 від 28 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню (а.с.61);

2) клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 5000 гривень до 1907 гривень. Клопотання обгрунтував тим, що витрати, які поніс позивач під час розгляду справи не є співмірними із ціною позову та значенням справи для сторони, складністю справи та виконаними адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на їх виконання. Справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних справ і доводи, які наведені в позовній заяві ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного суду та практику за категорією таких справ слід вважати установленою. Вважає, що гонорар адвоката в сумі 5000 гривень не відповідає критеріям співмірності (а.с.62-63).

Представник позивача адвокат Манова І.М. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був неодноразово повідомлений належним чином (а.с. 91).

Третій особі приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. судові виклики неодноразово надсилались за адресою місцезнаходження, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Однак повертались з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 92).

Вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

За змістом частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з посиланням на статтю 87 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.1999 № 1172, за заявою ТОВ "Фінансова компанія управління активами" вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 244779, та запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами", якому ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на підставі Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 3895698 від 02 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) та ОСОБА_1 , за період з 20.06.2021 року по 27.06.2021 року включно, суму у розмірі: 6000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 14328,00 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 20353,00 гривень (а.с. 11).

28 вересня 2021 року ТОВ "Фінансова компанія управління активами" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. із заявою про примусове виконання виконавчого напису. 29 вересня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. було відкрито виконавче провадження ВП № 66970341 по виконанню виконавчого напису № 244779 від 28 червня 2021 року про стягнення заборгованості у розмірі 20353 гривні 00 копійок з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами", а також винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с. 14-17).

Ухвала суду від 25 жовтня 2021 року про витребування від приватного нотаріуса Остапенка Є.М. копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 244779, приватним нотаріусом не виконана, оскільки він за вказаною адресою відсутній (а.с.92).

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" (далі Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України був затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).

Відповідно до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з пунктом 1 цього Переліку, виконавчі написи на договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, вчиняються лише тоді, коли такі договори посвідчені нотаріально. Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пункт 2 Переліку, на підставі якого нотаріусом вчинено спірний виконавчий напис на кредитному договорі, що не є нотаріально посвідченим, втратив чинність згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 24 листопада 2017 року № 92.

Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Отже, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 28 червня 2021 року не врахував, що правові норми, які визначають Перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам (без їх нотаріального посвідчення), за якими боржниками допущено прострочення платежів, втратили чинність, не переконався належним чином у безспірності заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус врахував та перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та виконав вимоги ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" про безспірність заборгованості.

З вищевказаних підстав та враховуючи, що представник відповідача визнав позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 гривень суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України вказані витрати відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до частин 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами

Згідно з Договором про надання правової допомоги № 60 від 11.10.2021 року та квитанції № 22 від 11 жовтня 2021 року, позивач ОСОБА_1 сплатив адвокату Мановій І.М. за надання правничої допомоги 5000 гривень (а.с.19-21).

Однак, суд не може погодитися з вимогами позивача щодо розміру витрат пов`язаних з участю адвоката у судовому засіданні, які складають 5000 гривень, враховуючи кількість судових засідань, проведених у даній цивільній справі за участю представника позивача адвоката Манової І.М. та їх тривалість.

Приймаючи до уваги представлені докази та розмір задоволених вимог, відсутність складності по даній справі та обсяг виконаних адвокатом робіт, суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 2000 гривень.

За положеннями частини 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно квитанції № 0.0..1 від 13 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 908 гривень. Отже, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме 454 гривні.

Керуючись ст. ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 2-15, 89, 206, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Манової Інни Миколаївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 244779, вчинений 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованості за кредитним договором № 3895698 від 02 грудня 2020 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (ТМ MYCREDIT) та ОСОБА_1 , право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", за період з 20.06.2021 року по 27.06.2021 року включно, в загальному розмірі 20353 (двадцять тисяч триста п`ятдесят три) гривні 00 копійок, яка складається з наступного: 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 14328 (чотирнадцять тисяч триста двадцять вісім) гривень 00 копійок - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25 (двадцять п`ять) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Управлінню Державної казначейської служби України у Саратському районі Одеської області, 68200, смт Сарата, вулиця Соборна, 21, Саратський район, Одеська область, , повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 (п`ятдесят) відсотків сплаченого ним судового збору за квитанцією № 0.0..1 від 13 жовтня 2021 року, отримувач ГУК в Од.обл./смт Сарата/22030101, код отримувача: 37607526, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0015722, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 30 грудня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 06 грудня 2017 року органом 5144, реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Манова Інна Миколаївна, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю ОД № 003515, видане 21.11.2018 року Радою адвокатів Одеської області, місцезнаходження: 68200, смт. Сарата, вул. Чкалова, 15, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", місцезнаходження: 08200, м. Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 203, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд.6/5.

Суддя А. І. Бучацька