Провадження №2-зз/523/110/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою про скасування заходів забезпечення позову з ініціативи суду стосовно скасування заходів забезпечення позову, а саме, арешту, накладеного ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.12.2013р. на квартиру АДРЕСА_1 .

Свою заяву обґрунтувала тим, що в провадженні Суворовського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа № 523/17946/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В рамках вказаної справи ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 06.12.2013 було накладено арешт на квартиру, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 .

14.01.2014 рішенням Суворовського районного суду міста Одеси по справі № 523/17946/13-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено повністю.

Квартира, на яку було накладено арешт, виступала предметом іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кобзар О.Ю. за реєстровим № 507.

01.12.2021 відбулись електронні торги, організовані Державним підприємством «СЕТАМ», з примусової реалізації предмета іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 39,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено протокол електронних торгів № 561660.

13.12.2021 було видано акт про проведені електронні торги, згідно якого переможцем торгів визнано ОСОБА_1 .

17.12.2021, на підставі акту про проведені електронні торги та у відповідності до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 47 Закону України «Про іпотеку», приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Папським А.Е. було видано свідоцтво про право власності на майно, зареєстроване в реєстрі за № 3022, згідно якого ОСОБА_1 став власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, право власності на квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом № 291041605 від 17.12.2021.

Отже, з 17.12.2021 єдиним, законним власником квартири АДРЕСА_1 є Заявник - ОСОБА_1 .

На теперішній час ухвала Суворовського районного суду міста Одеси від 06.12.2013 про накладення арешту на нерухоме майно перешкоджає власнику вільно користуватись та розпоряджатися своїм майном.

Враховуючи, що з моменту набрання рішенням по справі № 523/17946/13-ц законної сили минуло понад 90 днів, відсутні відкриті виконавчі провадження, за яким стягувачем виступає ОСОБА_2 , а отже, і потреба в застосуванні заходів забезпечення позову відсутня.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у відкритті провадження за даною заявою слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 06.12.2013 було накладено арешт на квартиру, загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 .

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не є стороною у справі та не приймає участь в розгляді справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Відносно ОСОБА_1 не застосовувалися заходи забезпечення позову, а тому воно позбавлено права звертатися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у зазначеній цивільній справі.

Відповідно до п. 1 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно абзц.2 Постанови, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання (абц. 5 вищевказаної Постанови).

Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені ст.158 ЦПК України, зокрема суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи..

Як роз`яснено п. 9 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016р., заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

У зв`язку з вищевикладеним та тим, що ОСОБА_1 не був стороною по справі, то йому слід звернутися до суду не з заявою про зняття арешту, а з позовною заявою, яка буде оформлена згідно чинного законодавства з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.1, ч.1, ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Роз`яснити ОСОБА_1 про право звернутися до суду не з заявою про зняття арешту, а з позовною заявою, яка буде оформлена згідно чинного законодавства з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: