Справа № 446/395/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

09.03.2021 м.Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У. І. ,розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадження суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку у натурі.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову у даній справі, в якій він просить накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221), який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 з часткою Ѕ на ОСОБА_3 з часткою Ѕ до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Заборонити державним реєстраторам, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме миайно, вчиняти реєстраційні дії з житловим будинком АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221)

Заяву мотивує тим, що ним подано до суду позов про поділ житлового будинку в натурі. Вказує, що він є власником Ѕ частини житлового будинку , який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Вказану частину будинку він придбав у ОСОБА_4 . Співвласником цього ж будинку цього будинку з Ѕ часткою є також ОСОБА_3 , на підставі договору договору даування від 05.11.2018 його дружини ОСОБА_4 . Між ним та попереднім співвласником дружиною відповідача згідно висновку про визначення реальних часток в будинку між власниками здійснено розрахунок реальних часток такого будинку встановлено, що ОСОБА_4 користується приміщеннями, яка складає 64/100 ідеальної частки, а він займає 36% житлового будинку, що становить 36/100 ідеальних часток . Після даруваня ОСОБА_4 своєї Ѕ частки у вказаному будинку відповідачу, ОСОБА_3 займає ті ж приміщення, що й його дружина, коли була співвласником будинку. Відтак він має можливість користуватися частиною будинку, що не відповідає його частці, при цьому відповідач користується більшою частиною будинку ніж його дійсна частка та добровільно не бажає надати йому можливість користуватись іншими приміщеннями. Їх спір може бути припинений лише у судовому порядку шляхом припинення права спільної часткової власності. Йому слало відомо, що відповідач звертався до ріелторів та активно намагається знайти покупця на свою частину будинку з метою продажу, що також підтверджується оголошеннями про продаж будинку із сайту ОЛХ. Оскільки за час розгляду справи зазначене майно, що належить на праві власності відповідачу, може бути відчужене останнім, з метою запобігання порушення його прав і забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду, звернувася з заявою про забезпечення позову.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною першою статті 150 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час звернення позивача із заявою, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З матеріалів позову та заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору поділ будинку в натурі, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому відчуження відповідачем належного йому нерухомого майна може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення про задоволення позову.

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.11.2014 ОСОБА_1 є власником Ѕ частки будинку по АДРЕСА_1 .

Як видно з договору дарування 64/100 житлволого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Робак Л.А., ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 64/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали поданої позивачем заяви про забезпечення позову, а також матеріали позовної заяви, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи те, що позивачем враховано співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на будинок є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову шляхом еакладення арешту на будинок підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії щодо зазначеного вище будинку,суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття такого заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, та вважає, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки такий запобіжний захід є необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо не забезпечуються заходом забезпечення, зокрема арештом житлового будинку,тому у задоволенні вимоги заявника про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії з житловим будинком слід відмовити.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221), який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 з часткою Ѕ та ОСОБА_3 з часткою Ѕ до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В решті вимог відмовити.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Костюк У.І.