СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/155/21
Провадження № 2/306/282/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Ганчак Л.Ф.

за участю секретаря Пайда Л.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), в інтересах якої діє Адвокатське бюро «Калінін і Партнери» (вул. Холодногірська, 45 м. Суми, 40004, ) в особі адвоката: Калініна Сергія Костянтиновича, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2212 від 26.06.2018р., видане Радою адвокатів Полтавської області (вул. Холодногірська, 45 м. Суми, 40004, ІПН НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (вул. Авіаконструктора І.Сикорського, 8 м.Київ, 04112, ), третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (АДРЕСА_2, ІПН невідомий, тел. НОМЕР_3 ) про визнання виконавчого напису таким, що не відповідає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулися в суд із позовом до ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не відповідає виконанню.

Позов мотивує тим, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. видано виконавчий напис №50112 від 25.09.2020року, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованість у розмірі 15738,01грн. Із даним виконавчим написом позивач не згідна, оскільки вона не має ніякого відношення до відповідача, будь-якої заборгованості у неї не має, а отже приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру суми.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явилися, адвокат Калінін С.К. подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить суд позов задоволити з підстав зазначених у ньому.

Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про приичну неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім цього, ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису №50112 від 25.09.2020 року виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., 11.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Юрієм Георгійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63898784, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованість у розмірі 15738,01 грн.(а.с. 16).

Із умов від 23.09.2018року слідує, що ОСОБА_1 підписала спеціальні умови для короткострокового кредиту, адресовані ТзОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на отримання ліміту кредитної лінії у розмірі 6800,00 грн. (а.с.13-15).

Із Виконавчого напису від 25.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №50112, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вбачається про звернення стягнення з ОСОБА_1 боржника за кредитним договором AGAG194106 від 23.09.2018 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь останніх заборгованість у розмірі 15738,01 грн. (а.с. 12).

Відповідно до вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з п.3.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п.1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

При вчиненні напису приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. посилається на статтю 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, однак останній не надав суду відповідних доказів того, які були підставою для стягнення заборгованості у безспірному порядку.

З матеріалів справи не вбачається, оскільки відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які були підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису в тому числі і доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним.

Крім цього, із змісту наданої копії виконавчого напису вбачається, що договір між позивачем та відповідачем не укладався, не зазначено документи, згідно яких ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" повідомили ОСОБА_1 про відступлення права вимоги, відсутні відомості щодо надіслання відповідачем на адресу позивача повідомлення щодо погашення заборгваності тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому позов підлягає до задоволення.

З відповідача на користь позивача слід стягнути, сплачений при подачі позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України та витрати в розмірі 5000грн. за надання професійної правничої допомоги.

Щодо стягнення 454грн. за подання заяви про забепечення позову, суд вважає, що в зв`язку з відмовою в задоволенні заяви (а.с.18, 19) не підлягає до повернення сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 13, 19, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 272, 353, 354 ЦПК України, п.9, п.15, пп.15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017р.), 15, 16, 18 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем №50112 від 25.09.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" (вул.Авіаконструктора І.Сикорського, 8 м.Київ, 04112, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовийо збрі у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім)грн. та витрати в розмірі 5000 (п`ять тисяч)грн. за надання професійної правничої допомоги.

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ Л.Ф.Ганчак

04.03.2021 року