Справа № 754/5624/20
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2021 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання Тимошенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування нерухомим майном та зобов`язання не чинити перешкоди, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування нерухомим майном та зобов`язання не чинити перешкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року було відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року зупинено провадження у справі № 754/5624/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі, яка перебуває в провадженні Деснянського районного суду м. Києва № 754/4514/20 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Мегаінвест Сервіс», ОСОБА_1 про визнання договіру купівлі-продажу нерухомого майна недійсним.

11.08.2020 року через Деснянський районний суд м. Києва представником позивача ОСОБА_1 - Шеремет М.О. було подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року про зупинення провадження у справі.

21.08.2020 року Деснянським районним судом м. Києва матеріали справи № 754/5624/20 було направлено до Київського апеляційного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.09.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

06.10.2020 року Київським апеляційним судом матеріали № 754/5624/20 після розгляду були направлені до Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.10.2020 року продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання, призначене судом на 29.01.2021 року на 10 год. 00 хв. позивач та її представник не з`явилися, причини їх неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Будь яких заяв/клопотань від останніх не надходило.

В наступне призначене судом судове засідання, яке відбулося 04.03.2021 року о 10 год. 00 хв. позивач та її представник не з`явився, причини їх неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Будь яких заяв/клопотань від останніх не надходило.

Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У призначені судом останні два судових засідання, позивач та її представник не з`явилися, доказів поважності причин своєї неявки до суду не надали, хоча представник позивача з"являлася у два попередні призначені судом судові засідання.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування нерухомим майном та зобов`язання не чинити перешкоди- залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Панченко