РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

10 березня 2021 року Справа № 414/8/21

Провадження № 2/414/127/2021

Кремінський районний суд Луганської у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кремінна цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105, , код банку 380418) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ «БАНК ФОРВАРД» звернулося до Кремінського районного суду Луганської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 29091,18 грн. заборгованості за кредитним договором від 29.09.2012 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що Публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого стало Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД», що підтверджується Витягом зі Статуту AT «БАНК ФОРВАРД», з ОСОБА_1 (далі - клієнт, відповідач) був укладений договір про надання та використання платіжної картки №100266257 наступним чином. 29.09.2012 р. Клієнт звернулася до банку із підписаною нею заявою № 100266257, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки. Банк 29.09.2012 р. акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві клієнта, і уклав з клієнтом договір про надання та використання платіжної картки №100266257, шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 1.2 заяви вважаються акцептом оферти клієнта, а саме, відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 та випустив на ім`я клієнта платіжну картку (далі - картка). Відповідно до п. 3 підписаної клієнтом заяви, договір про картку укладений на умовах, викладених в цій заяві, тарифах по карткам банку та умовах надання та обслуговування платіжних карток банку. Відповідно до п. 13 заяви, клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною договору про картку є умови по карткам (діючі тарифи по карткам клієнт отримує у день отримання картки, а також діючі тарифи та умови по карткам, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитись (п. 2.12 Умов по Карткам)). При цьому, відповідно до підписаної ним заяви, відповідач сам запропонував вважати вказані документи невід`ємними частинами договору про картку. Оскільки договір про картку укладений не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання заяв відповідачем до банку, то один примірник заяви відповідача залишився у нього, а ще один - у банку (що підтверджено в п. 12 Заяви). Відповідно до п. 8. Заяви, відповідач з умовами по карткам та тарифами ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись. 27.01.2018 р., а потім повторно 05.10.2020р. банк направив відповідачу заключний рахунок-виписку, а клієнт 09.10.2020 року отримав даний заключний рахунок-виписку (що доводиться копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення УДППЗ «Укрпошта» 269 з вимогою погасити заборгованість за договором про картку в сумі 26820,62 грн., що підтверджується копіями поштових документів. Згідно п. 4.18 умов по карткам, погашення заборгованості повинно бути здійснене клієнтом у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення заключного рахунку - виписки. Проте, в порушення умов договору про картку заборгованість в сумі 26820,62 грн., клієнтом не погашена, що підтверджується випискою по особовим рахункам та розрахунком заборгованості відповідача. Враховуючи зазначені положення договору про картку та чинного законодавства, станом на 24.12.2020 р. відповідач має заборгованість перед банком у сумі 29091,18 грн., з них сума заборгованості: 26820,62 грн., згідно розрахунку заборгованості за договором про картку - додаток №5 до цієї позовної заяви; три проценти річних: 2270,56 грн. розраховані наступним чином: сума заборгованості від якої розраховуються три проценти річних: 26820,62 грн., період розрахунку: з 28.02.2018 р. (перший день після закінчення 30-денного строку оплати Заключного рахунку-виписки) по 24.12.2020р. - всього 1030 днів, сума трьох процентів річних станом на 24.12.2020 р.: 26820,62 х 3% х 1030/365 = 2270,56 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед банком за договором про картку станом на 24.12.2020 р. складає: 29091,18 грн. З огляду на зазначене позивач просить стягнути на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» з ОСОБА_1 за договором про надання та використання платіжної картки №100266257 заборгованості в сумі 29091,18 грн., що включає заборгованості за договором - 26820,62 грн.; 3% річних 2270,56 грн., а також судовий збір 2102,00 грн.

Згідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді Кремінського районного суду Луганської області від 18 січня 2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Інших процесуальних дій не вчинялося.

Представник позивача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «БАНК ФОРВАРД» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Представник відповідача скористалася своїм правом на подання відзиву, згідно якого позов не визнає з наступних причин. ОСОБА_1 дійсно отримувала в 2012 році платіжну картку ПАТ "Банк Русский Стандарт" MasterCard, номер катки 121107, кінцева дата строку дії даної картки, вказана на ній, 06/14, тобто 06 місяць 2014 року. Відповідач по справі, ОСОБА_1 під час отримання вищевказаної картки підписувала заяву за №100266257 від 29.09.2012 року до ПАТ "Банк Руский Стандарт" про надання та використання платіжної картки. Вказана заява не містить ніякої інформації щодо розміру суми кредиту або розміру кредитного ліміту встановленого банком для даного карткового рахунку. Оскільки під час отримання відповідачем вищевказаної картки та підписування заяви за №100266257 від 29.09.2012 року до ПАТ Банк Руский Стандарт" працівники банку її з Тарифами та Умовами не ознайомили, а вказані Тарифи та Умови які додані до позовної заяви як доказ не містять особистого підпису відповідача по справі, то їх (умови та тарифи) не можна вважати складовою частиною договору. Надані позивачем тарифи по картках банку та умовами надання та обслуговування платіжних карток банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та тарифів, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як в даному випадку, в заяві за №100266257 від 29.09.2012 року до ПАТ "Банк Руский Стандарт" про надання та використання платіжної картки, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. У заяві за №100266257 від 29.09.2012 року до ПАТ "Банк Руский Стандарт", яка містить підпис відповідача, домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі, відповідно до ст. 259 ЦК України, ОСОБА_1 з позивачем не укладала. оскільки її заява за №100266257 від 29.09.2012 року до ПАТ "Банк Русский Стандарт" про надання та використання платіжної картки не містить кінцевої дати строку дії договору про надання та використання платіжної картки, то цією датою слід вважати перший день місяця, який слідкує за останнім місяцем строку дії платіжної картки який вказано на самій картці № НОМЕР_3 , тобто 01.07.2014 року. З моменту виникнення права вимоги по договірним зобов`язанням між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Русский Стандарт" три роки минуло 01.07.2017 року. У лютому місяці 2020 року відповідач, намагаючись зняти кошти з карткового рахунку, відкритого у АТ "Ощадбанк", з`ясувала, що її картку заблоковано. За поясненнями вона звернулась до Кремінського відділу АТ "Ощадбанк", однак працівники банку відмовились надати письмову відповідь, а усно повідомили, що картковий рахунок ОСОБА_1 заблоковано через накладення арешту на її кошти приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяною Леонідівною та, також, повідомили номер виконавчого провадження. ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку надіслала лист до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. з метою з`ясувати на якій підставі відносно неї було відкрито виконавче провадження №60815396 та отримати копії постанови про відкриття виконавчого провадження і виконавчого документа, на підставі якого дане виконавче провадження було відкрито. ОСОБА_1 отримала поштою відповідь від приватного виконавця Павелків Т.Л., датовану 05 березня 2020 року, згідно якої стало відомо, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. перебуває виконавче провадження №60815396 з примусового виконання виконавчого напису № 6576 від 01.11.2019 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 27670,62 гривень. До вказаної відповіді було додано копію виконавчого напису № 6576 від 01.11.2019 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. та копію постанови про відкриття виконавчого провадження №60815396 від 06.12.2019 року. Згідно виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем 01.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №6576, запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є боржником за Кредитним договором №100266257 від 29.09.2012 року, укладеним нею із ПАТ "Банк Руский Стандарт", правонаступником якого є АТ "Банк Форвард", стягнення заборгованості провадиться за період з 31.10.2017 року по 29.01.2018 року. Сума повної заборгованості складає 26820,62 гривень. ОСОБА_1 18 травня 2020 року була змушена звернутись до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до АТ "Банк Форвард" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області в цивільній справі № 414/1050/20 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено. На сьогоднішній день вищевказане Рішення Кремінського районного суду Луганської області набрало законної сили, виконавче провадження №60815396 з примусового виконання виконавчого напису № 6576 від 01.11.2019 року завершено. Від ПАТ "Банк Руский Стандарт" до спливу строку дії картки № НОМЕР_3 та/або від АТ "Банк Форвард" після спливу строку дії картки № НОМЕР_3 відповідач кредитних коштів у розмірі 26820,62 грн. не отримувала. Також представник відповідача зазначила про пропуск строку позовної давності відповідачем, оскільки строк дії картки закінчився 01 липня 2014 року. У зв`язку з зазначеним представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову через необгрунтованість та пропуск строку позовної давності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності учасників.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до заяви №100266257 від 29.09.2012 року між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання та використання платіжної картки №100266257. Банк відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_2 та випустив на її ім`я платіжну картку. Відповідно до п. 3 підписаної клієнтом заяви, договір про картку укладений на умовах, викладених в цій заяві, тарифах по карткам банку та умовах надання та обслуговування платіжних карток банку. Відповідно до п. 13 заяви, клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною договору про картку є умови по карткам, діючі тарифи по карткам клієнт отримує у день отримання картки, а також діючі тарифи та умови по карткам, розміщені на офіційному сайті банку в мережі Інтернет, з якими клієнт може у будь-який час ознайомитись. Умови надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Руский Стандарт», додаткові умови до умов надання та обслуговування карток ПАТ «Банк Руский Стандарт», додаток №1 до умов програми страхування від нещасних випадків і хвороб, Параметри продукту «Кредит в кармані (новий)» Visa Electron» (Україна), Параметри продукту «Кредит в кармані (новий)» MC Unembossed» Україна, ОСОБА_1 не підписані (а.с. 7 - 17, 19 - 21).

Як вбачається з виписки по особовим рахункам з 29.09.2012 року по 24.12.2020 року АТ «БАНК ФОРВАРД», всього документів (489) на суму 68072,26 грн., у тому числі: по дебету рахунку документів (254) на суму 33983,63 грн., по кредиту рахунку документів (235) на суму 34088,63 грн., по дебету рахунку інф. документів на суму 0,00 грн., по кредиту рахунку інф. документів на суму 0,00 грн., початкових по СЕП документів на суму 0,00 грн., відповідних по СЕП документів (24) на суму 3556,00 грн., внутрішньобанківських документів (465) на суму 64516,26 грн., по дебету рахунку (254) на суму 33983,63 грн., по кредиту рахунку (211) на суму 30532,63 грн. (а.с. 22 - 44).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №100266257, станом на 24.12.2020 року наявний прострочений борг 26211,97 грн. та прострочені проценти 608,65 грн. При цьому, згідно зазначеного розрахунку заборгованість станом на ранок 28.11.2017 року становила 0,00 грн., 29.11.2017 року нараховано 1145,89 грн. відсотків, а станом на вечір 27.12.2017 року наявний борг у сумі 24865,78 грн. (а.с. 45 - 47).

Як вбачається з ксерокопії кредитної картки Русский Стандарт Russian Standart Bank № НОМЕР_3 , кінцевим терміном її використання є 06/14 (а.с. 90).

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у відповідності до вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «Банк Руский Стандарт»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У наданій до суду заяві №100266257 від 29.09.2012 року, підписаній сторонами, відсутні кредитний ліміт, визначення процентів за користування кредитом. Інші документи ОСОБА_1 не підписані.

В судовому засіданні встановлено та не оспорювалося сторонами, що ОСОБА_1 звернулася з заявою про відкриття поточного рахунку, випуск платіжної картки та встановлення ліміту по ній до ПАТ «Банк Руский Стандарт».

Будь-які документи з приводу отримання кредитної картки відповідачем, встановлення певного кредитного ліміту в матеріалах справи відсутні.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтвердила факт отримання такої картки відповідачем та користування карткою протягом строку її дії до 06 місяця 2014 року.

Позивачем інформації про видачу відповідної платіжної картки, її номеру, терміну її дії, встановлення, зміну чи зупинення кредитного ліміту, перевипуск картки суду надано не було.

В судовому засіданні встановлено, що згідно розрахунку заборгованості станом на 28.11.2017 року у ОСОБА_1 відсутня будь-яка заборгованість, а вже станом на 27.12.2017 року заборгованість складає 24865,78 грн., механізм її утворення в судовому засіданні встановити не вдалося, оскільки згідно виписки по особовим рахункам з 29.09.2012 року по 24.12.2020 року остання операція датована 29.12.2017 року по дебету рахунка - 1346,19 грн.

З врахуванням того, що жодний документ, який надано стороною позивача, окрім Заяви №100266257, відповідачем не підписано; надана стороною відповідача ксерокопія кредитної картки має термін дії до 06/14 «Русский Стандарт», а позивачем не повідомлено будь-якої інформації щодо номеру кредитної картки, яка видавалася/лонгувалася ОСОБА_1 , як наслідок не встановлення обставин можливості користування кредитними коштами; відсутності документального підтвердження надання кредитних коштів після 28.11.2017 року, зокрема у сумі 24865,78 грн. (зняття грошових коштів з карткового рахунку в банкоматах або касі Банку), відсутні будь-які підстави для нарахування заборгованості відповідачу ОСОБА_1 .

За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у підписаній відповідачем анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Умови надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Руский Стандарт», додаткові умови до умов надання та обслуговування карток ПАТ «Банк Руский Стандарт», додаток №1 до умов програми страхування від нещасних випадків і хвороб, Параметри продукту «Кредит в кармані (новий)» Visa Electron» (Україна), Параметри продукту «Кредит в кармані (новий)» MC Unembossed» Україна не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Це узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, яка у своїй постанові від 03 липня 2019 року, прийнятій у справі №342/180/17-ц (провадження №14-131цс19), за результатами перегляду в касаційному порядку рішень судів першої та апеляційної інстанції, ухвалених за наслідками розгляду спору у подібних правовідносинах. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що Банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, надані позивачем Умови надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Руский Стандарт», Додаткові умови до Умов надання та обслуговування карток ПАТ «Банк Руский Стандарт», Додаток №1 до Умов Програми страхування від нещасних випадків і хвороб, Параметри продукта «Кредит в кармані (новий)» Visa Electron» (Україна), Параметри продукту «Кредит в кармані (новий)» MC Unembossed» Україна, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві ОСОБА_1 , яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді суму надання грошових коштів у виді встановленого кредитного ліміту на картку, а надані документи позивачем є суперечливими та не підтверджують виникнення спірної заборгованості.

З зазначених підстав (недоведеності наявніості заборгованості) не підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3 % річних за користування позиченими коштами.

Що стосується застосування строку позовної давності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з розрахунку, що наданий позивачем, заборгованість у сумі 24865,78 грн. виникла станом на вечір 27.01.2018 року (грошові кошти видані 27.12.2017 року). З огляду на зазначене загальний строк позовної давності позивачем не пропущено.

Як визначено у п. 5 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Таким чином, у АТ «БАНК ФОРВАРД» відсутні правові підстави для здійснення нарахувань та висунення до відповідача вимог про стягнення заборгованості, процентів, оскільки належних доказів на підтвердження виникнення спірної заборгованості суду надано не було, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимоги позивача відмовлено у повному обсязі, а відповідачем судових витрат заявлено не було, суд не вирішує питання про стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити за необґрунтованості.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко