ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/643/21Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 22-ц/817/1212/21 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар с/з - Сович Н.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Тернополі цивільну справу № 602/643/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вальчук М.М. на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 27.09.2021 р., ухвалене суддею Радосюком А.В., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИЛА:

02.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка вказала, що дитина проживає разом з нею та потребує щоденного догляду, тому вона ніде не працює, доглядає за дитиною, відповідач матеріальної допомоги не надає, коштів зі сплати аліментів на утримання дитини не достатньо для забезпечення достатнього життєвого рівня сім`ї.

ОСОБА_1 зазначила, що відповідач фізично здоровий, зобовязань щодо утримання інших осіб не має, може працювати та надавити їй допомогу до досягнення сином трьох років.

Рішенням Лановецького районного суду від 27.09.2021 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини, з якою проживає дитина, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Вальчук М.М. просить скасувати рішення суду, постановивши нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Представник ОСОБА_1 зазначила, що суд при ухваленні рішення не врахував тих обставин, що позивачка здійснює постійний догляд за дитиною, тому не може працевлаштуватися, відтак потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний та має змогу таку допомогу надавати. Зокрема, ОСОБА_2 є здоровою працездатною особою, має можливість заробляти кошти, інших утриманців не має.

Представник також посилається на те, що позивачка хворіє та знаходиться на диспансерному обліку в лікаря ендокринолога з приводу цукрового діабету середньої важкості, отримує інсулінотерапію.

25.11.2021 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні, рішення суду залишити без зміни.

Відповідач вказав, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, акт старости села Якимівці від 08.06.2021 року оформлений із суттєвим порушенням законодавства, тому доводи ОСОБА_1 про те, що дитина проживає разом із нею не відповідають дійсності.

ОСОБА_2 зазначив, що не може надавати матеріальну допомогу своїй колишній дружині унаслідок відсутності доходів. Вказав також, що будь - якого рухомого та нерухомого майна він не має, однак у нього на утриманні є бабця ОСОБА_4 , 1952 року народження.

Зазначив, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 , у якій вона просила стягувати з нього замість 1/3 частини усіх видів його доходів 2500 гривень на місяць подана з порушенням цивільного процесуального закону, тому не повинна братись до уваги судом при вирішенні спору.

10.12.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Вальчук М.М. подала відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Адвокат зазначила, що факт проживання ОСОБА_5 із матір`ю ОСОБА_1 підтверджується належними та допустимими доказами, тому доводи відповідача з цього приводу є безпідставними. Вказала, що позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки не може працевлаштуватися у зв`язку із постійним доглядом за сином ОСОБА_6 . Зазначає, що відповідач хоч офіційно не працює, однак є фізично здоровим та працездатним, інших утриманців, крім дитини не має, тому може надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення сином трирічного віку.

Згідно ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази про можливість відповідача надавати кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом установлено, що 15.01.2020 року сторони уклали шлюб. (а.с.6)

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 27.07.2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 січня 2020 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), актовий запис № 67. (а.с.57)

У шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.7)

Згідно довідки про склад сім`ї № 246/03-16/3, виданої 18.05.2021 року Лановецькою міською радою Кременецького району Тернопільської області (а.с.8), акта старости сіл Якимівці та Татаринці Лановецької міської ради від 08.06.2021 року та копії акта депутата Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області від 12 серпня 2021 року, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї входять: батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , перебуває на утриманні матері. ОСОБА_2 фінансово не підтримує сім`ю, не бере участі у вихованні сина. (а.с. 9, 56)

У звязку з цим, колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про те, що у справі відсутні докази щодо факту проживання дитини разом з ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_1 подала суду рішення Великоберезовицької селищної ради від 30.11.2021 року № 210 про надання їй дозволу на зняття малолітньої дитини з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням цієї ж ради від 06.10.2021 року ОСОБА_1 надано дозвіл на реєстрацію місця проживання сина ОСОБА_6 у житловому будинку в АДРЕСА_1 за місцем реєстрації матері дитини.

Згідно повідомлення КНП «Лановецька міська лікарня» № 804 від 31.08.2021 року, ОСОБА_1 знаходиться на диспансерному обліку в лікаря ендокринолога з 02.09.2019 року з діагнозом цукровий діабет І типу середньої важкості, отримує інсулінотерапію. (а.с.54)

Судовим наказом судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.55)

З довідки №1092 від 13.09.2021 року, виданої Управлінням соцзахисту населення Тернопільської РДА, ОСОБА_1 з квітня 2021 року до вересня 2021 року отримує одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860 гривень.(а.с.52)

Як установлено судом, відповідач ОСОБА_2 не працевлаштований, постійного заробітку не отримує, що підтверджується відомостями із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, Пенсійного фонду України (а.с.31-36).

Частинами 2, 4, 6 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Згідно статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у відповідача можливості надавати кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років.

Судом установлено, що відповідач є працездатною молодою особою, якій не протипоказана праця, інший дітей немає, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки ОСОБА_1 , яка здійснює догляд за дитиною.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на його утриманні перебуває бабуся ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , колегія суддів вважає не обгрунтованими, оскільки бабуся відповідача, як пенсіонер, має право на отримання пенсії. При цьому ОСОБА_2 не подав доказів щодо необхідності матеріального утримання ОСОБА_10 .

Посилання ОСОБА_2 на те, що він не працює, не має на праві власності нерухомого майна і транспортних засобів не звільняє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу матері дитини до досягнення нею трирічного віку. Доказів про те, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, який би перешкоджав йому працевлаштуватись, суду надано не було.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність складних життєвих обставини, які б не давали можливості ОСОБА_2 працювати, отримувати дохід і сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Із матеріалів справи видно, що позивачка просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в Україні з 01.01.2021 р. до 30.06.2021 р. становив 2270 грн.; з 01.07.2021 р. до 30.11.2021 р. - 2379 гривень, а з 01.12.2021 до 31.12.2021 становить 2481 гривні.

Враховуючи приписи статті 182 СК України, обставини справи, слід визначити суму утримання для позивачки, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 , у розмірі 1500 гривень, що не перевищує розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної соціальної групи (працездатної особи).

Доводи ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції норм цивільно-процесуального права не відповідають обставинам справи, адже заява представника позивачки від 20.09.2021 року про стягнення суми утримання у твердій грошовій сумі подана згідно частини 3 статті 49 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що рішення Лановецького районного суду від 27.09.2021 р. слід скасувати, постановити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 02.07.2021 року і до досягнення сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Відповідно до частин 1, 6, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позов задоволено частково, позивачка звільнена від сплати судового збору, з ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути судові витрати у розмірі 2270 гривні (908 грн. - мінімальна сума судового збору за подання позовної заяви майнового характеру та 1362 гривні - судовий збір за розгляд справи в апеляційному суді)

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Вальчук Мирослава Миколаївна - задовольнити частково.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 27.09.2021 року - скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт № НОМЕР_3 ) аліменти у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 02.07.2021 року і до досягнення сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судові витрати у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складений 30.12.2021 року.

Головуючий

Судді