Провадження № 2-о/234/1375/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30 грудня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд зокрема розглядає справи про встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З ч. 3 ст. 294 ЦПК України вбачається, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлюються розділом ІV ЦПК України.

При відкритті провадження у справі, суддя перевіряє заяву на дотримання її форми та змісту вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України, а також у справах окремого провадження вимогам розділу ІV ЦПК України.

Водночас, Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

З пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зі змінами убачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно з ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Однак в заяві, поданій ОСОБА_1 взагалі не зазначено жодної заінтересованої особи, зокрема її найменування, її зареєстрованого місцезнаходження, поштового індексу, що унеможливлює відкриття провадження у справі, зокрема подальший виклик до суду цієї особи, направлення поштової кореспонденції на її адресу, з`ясування позиції стосовно заяви про встановлення факту, тощо.

Натомість ОСОБА_1 після зазначення своїх особистих даних (заявник), зазначено словосполучення «Представник заявника», без зазначення прізвища, ім`я, та по-батькові, його зареєстрованого місця проживання або перебування, а також реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості заявнику відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, що суперечить вимогам п.1 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Відтак, ініціатору заяви слід зазначити у її змісті заінтересованих осіб, відповідно до ч.3 ст. 42, ст. 175 ЦПК України, а також вирішити питання про участь або не участь у справі представника заявника.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Як вбачається із заяви, заявник ОСОБА_1 просить встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На підтвердження факту народження дитини чоловічої статі надано медичне свідоцтво про народження дитини, яка народжена матір`ю ОСОБА_1 .

Разом з тим, до матеріалів заяви не долучено свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно з положеннями ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Заявником у заяві про встановлення факту народження дитини вказано про те, що ОСОБА_1 є матір`ю дитини ОСОБА_2 . Про батька дитини у змісті заяви нічого не зазначено, однак у прохальній частині заяви заявник просить суд встановити факт народження ОСОБА_2 , який народився в місті Донецьк ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_1 , 1994 р.н., батька ОСОБА_3 , 1992 р.н. В той же час, свідоцтва про укладення шлюбу між сторонами зразка, який би відповідав чинному законодавству України, до матеріалів заяви не додано. Тобто з матеріалів справи не вбачається, що саме ОСОБА_3 є батьком дитини, народженої у ОСОБА_1 , яка у свою чергу, навіть у заяві нічого не зазначає про батька дитини, більш того не надає відповідні докази, які б підтверджували даний факт.

Крім того вказана заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

п. 9 не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

п. 10 відсутнє підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви до суду з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі ст. 185 ч. 1 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням завникові строку для усунення недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом строк заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст. 175, 176, 177, 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в цій ухвалі, строком п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Г.Костюков