справа № 759/1077/19
головуючий у суді І інстанції Миколаєць І.Ю.
провадження № 22-з/824/252/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Владімірової О.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів визначеного судовим наказом від 17 липня 2018 року та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 30000,00 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, ухваленого без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов про збільшення розміру аліментів, визначеного судовим наказом Святошинського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року у справі №759/10771/18 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений судовим наказом Святошинського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року у справі № 759/10771/18 та стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнено з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 921 грн.

18 лютого 2021 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кісільової М.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу та надані докази понесення відповідних витрат у сумі 18 150 грн.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Єрмак О.В. заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що заявником не підтверджено понесення судових витрат щодо надання правничої допомоги за розгляд саме цієї цивільної справи.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Колегія апеляційного суду вирішуючи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кісільової М.В. про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу дійшла наступного висновку.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кісільовою М.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено договір про надання правничої допомоги №04-03/2020 від 07 серпня 2019 року, додаткову угоду від 23 липня 2020 року №2 до договору про надання правничої допомоги №07-08/2019 від 07 серпня 2019 року, меморіальний ордер №@2PL818478 від 07 грудня 2020 року про оплату за договором про надання правової допомоги у розмірі 10 500 грн, рахунок-фактура №7 до договору про надання правничої допомоги №07-08/2019 від 07 серпня 2019 року, рахунок-фактура №9 до договору про надання правової допомоги №07-08/2019 від 07 серпня 2019 року.

Однак, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кісільової М.В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як убачається із матеріалів справи позивачкою під час розгляду справи в суді першої інстанції не було подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона очікувала понести у зв`язку з розглядом справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 разом з першою заявою по суті спору до суду першої інстанції не було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Положення процесуального закону щодо необхідності подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат разом з першою заявою по суті є визначені законом, відтак мали бути передбачені позивачкою, права якої представляв у справі адвокат.

Відповідного аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 відмовивши у відшкодуванні витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції з тих підстав, що стороною під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з першою заявою не подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона очікувала понести у зв`язку з розглядом справи (пункт 6.52. цієї постанови).

Крім того, у підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до заяви додано Договір про надання правової допомоги №04-03/2020 від 07 серпня 2019 року та два рахунки-фактури №7 та №9 на загальну суму 18150 грн. Відповідно до п. 3.4 договору про надання правової допомоги №04-03/2020 від 07 серпня 2019 року сторони обумовили, що вартість послуг та розмір гонорару визначається окремою Додатковою угодою до цього договору в залежності від характеру надання послуг адвокатом. До заяви додано додаткову угоду від 23 липня 2020 року №2 до договору про надання правової допомоги №04-03/2020 від 07 серпня 2019 року. Разом з тим, відповідно до указаної додаткової угоди адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту послуги здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів Клієнта в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах тощо з питань, пов`язаних з розглядом та вирішенням справ про видачу обмежувального припису (у тому числі у разі перегляду судового рішення про видачу обмежувального припису) в порядку та на умовах визначеного цим договором. Отже, ця додаткова угода не може бути доказом узгодження вартості послуг та розміру гонорару за розгляд справи про зміну порядку стягнення аліментів та збільшення їх розміру. Таким чином, обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, заявником також недоведена.

Встановивши, що підстави для задоволення заяви про прийняття додаткового судового рішення відсутні, апеляційний суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, яка може бути оскаржена відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 133,134,174, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба