Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2021 Справа №607/12891/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Стус К.І., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Матвійчука В.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Колодовського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 12000,00 гривень щомісячно і до повноліття дітей.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2005 року. 06 травня 2021 року звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом про розірвання шлюбу. У даному шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач фінансово не забезпечує та не утримує належним чином своїх дітей, а його матеріальна допомога носить лише разовий характер, що унеможливлює забезпечення належного рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги.

10 серпня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

29 листопада 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву у якому просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки він немає достатньої кількості коштів, щоб здійснювати більші виплати. Крім того, вказує, що позивач не подала жодних доказів на підтвердження витрат, які вона несе на утримання дітей, а також доказів на підтвердження того, що вона не працює. Крім того, просить суд врахувати його невеликий розмір заробітної плати, а також те, що він проживає разом із дітьми та відповідно забезпечує їх всім необхідним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, визнав, що відповідач інколи надає матеріальну допомогу на утримання дітей.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги частково, а саме в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з підстав, які наведені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 25 вересня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2021 року.

У даному шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Довідки № 01/50, яка видана ТзОВ «Акція» 13 жовтня 2021 року, дохід ОСОБА_2 за період з 01.01.2021 по 30.09.2021 становить 55384,74 грн.

Суд встановив, що сторони проживають разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою № 579 ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» від 19.10.2021, довідками про реєстрацію місця проживання № 11545851 та № 11238933 від 19.07.2021 та 30.06.2021, копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий 08 листопада 2005 року Зборівським РВ УМВС України в Тернопільській області.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 279070277 від 11 жовтня 2021 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить ј частка квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 284820172 від 15 листопада 2021 року.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня.

В судовому засіданні позивачем доведено необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, вік та потреби неповнолітніх.

При вирішенні справи суд також враховує майновий стан відповідача, який офіційно працевлаштований, є власником ј частки квартири, судом не встановлено обставини про його незадовільний стан здоров`я, інших дітей та осіб на утриманні немає.

Врахувавши усі вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей необхідно визначити у розмірі по 1500,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття.

В силу вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі, а саме по 12000 гривень щомісяця, на кожну дитину, позивачем не доведено, а менший розмір аліментів ніж визначений судом є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, позивачем не доведено те, що відповідач отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на дітей у більшому розмірі.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (Одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 22 липня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич