Справа № 202/7944/20
Провадження № 2/202/968/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Терещук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 94 «Урожай» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштів, та процентів за користування ними, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 94 «Урожай» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначив, що 27 квітня 1965 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів за рішенням № 245 був зареєстрований Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 94 «Урожай»(далі ОК «ЖБК № 94 «Урожай»), створений власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

В період з 18 липня 2002 року по 02 жовтня 2018 року головою правління ОК «ЖБК № 94 «Урожай» була ОСОБА_1 , яка є власницею квартири АДРЕСА_2 .

02 жовтня 2018 року проведено позачергові загальні збори членів ОК «ЖБК № 94 «Урожай». Рішенням загальних зборів членів кооперативу вирішено обрати головою правління ОК «ЖБК № 94 «Урожай» ОСОБА_2 власницю квартири АДРЕСА_3 .

08.10.2018 року, не маючи на то повноважень, без достатніх правових підстав з банківського рахунку ОК «ЖБК № 94 «Урожай» (платіж № від 08 жовтня 018 року) на особисту пенсійну кварту відповідачем ОСОБА_1 було зроблено переказ грошових коштів у розмірі 10000 грн. на послуги правочинної допомоги, посилаючись на рішення правління (протокол від 16 вересня 2018 року), що підтверджується випискою від 16 жовтня 2018 року Філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Дніпра.

Таким чином, відповідач безпідставно отримала грошові кошти в розмірі 10000 грн. за рахунок коштів, які мешканці будинку АДРЕСА_1 сплачують за відповідні послуги.

За цих підстав позивач ОК «ЖБК № 94 «Урожай» на підставі статті 1212 ЦК України просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 10000 грн., а також проценти за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України в розмірі 3459 грн. 26 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн.

У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи.

За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на наступне:

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

За змістом частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з частинами першою та третьою статті 167 ГПК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Власник корпоративних прав бере участь у капіталі господарської організації, а реалізація правомочностей, які надаються власнику корпоративних прав, надає йому можливість впливати на діяльність господарської організації.

Відповідно під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом частин першої та другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

Громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, є учасниками відносин у сфері господарювання, а відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю належать до господарських відносин (стаття 2, частина шоста статті 3 ГК України).

Питання господарської діяльності кооперативів врегульовано статтею 94 ГК України, яка визначає кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань, які можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Кооперативи здійснюють свою господарську діяльність відповідно до вимог ГК України, інших законодавчих актів.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію».

Відповідно до статті 19 Закону України «Про кооперацію» для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних інші надходження, не заборонені законодавством. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

За статтями 20, 21 Закону України «Про кооперацію» для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди.

Особливості діяльності обслуговуючих кооперативів містяться у статтях 2, 23, 26 Закону України «Про кооперацію».

За змістом наведених нормативно-правових актів корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Аналогічний за змістом висновок у відповідних правовідносинах викладено, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), від 1 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (провадження № 12-8гс19).

За змістом пунктів 1, 2 Статуту ОК «ЖБК «Урожай» за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у суді господарському або третейському; кооператив має самостійний баланс, поточні та вкладні (депозитні) рахунки у банківських установах.

За розділом 6 Статуту джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів; майно, добровільно передане кооперативу його членами; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством.

Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, які визначені цим Статутом.

Таким чином, як за приписами законодавства, так і за положеннями Статуту позивач є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту, має відповідні фонди. Члени обслуговуючого кооперативу є носіями корпоративних прав, зокрема, у їх відносинах з кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 18 липня 2002 року по 02 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_1 обіймала посаду голови правління ОК «ЖБК № 94 «Урожай».

Рішенням загальних зборів членів ОК «ЖБК № 94 «Урожай» від 02.10.2018 року обрано головою правління ОК «ЖБК № 94 «Урожай» Тіхонову Катерину Сергіївну.

Звертаючись до суду з позовом, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 10000 грн. та процентів за користування ними в розмірі 3459 грн. 26 коп., кооператив посилається на безпідставність набуття вказаних грошових коштів відповідачем.

Згідно з випискою з рахунку ОК «ЖБК № 94 «Урожай» 08.10.2018 року ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в сумі 10000 грн.

При цьому підставою перерахування вказаних грошових коштів зазначено за рішенням правління на послуги правочинної допомоги протокол від 16.09.2018 року.

В подальшому рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року у справі № 904/4887/18, яке набрало законної сили 30.11.2020 року, визнано недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 94 «Урожай», а також скасовано реєстраційні дії, проведені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.10.2018 року, зокрема, в частині зміни керівника.

Таким чином, спір у цій справі виник у зв`язку з управлінням та діяльністю Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив № 94 «Урожай», тобто з корпоративних відносин, оскільки стосується спору між таким кооперативом та його членом (головою) з приводу розпорядження грошовими коштами кооперативу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі слід закрити, оскільки цей спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір розмірі 2102 грн.

З огляду на наявне в матеріалах справи клопотання про повернення позивачу судового збору, у зв`язку із закриттям провадження у справі сплачений судовий збір необхідно повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 255 ч. 1 п. 1, 258-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 94 «Урожай» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих грошових коштівзакрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд його позовних вимог віднесено до юрисдикції господарського суду.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 94 «Урожай» () сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. згідно з платіжним дорученням № 114 від 24.12.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко