ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2524/20 Провадження № 8/636/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі №636/2524/20, провадження №2-н/636/429/20 про видачу судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнення судового збору у розмірі 210,20 грн. Заява мотивована тим, що при ухваленні вказаного рішення судом не враховано? що він не має постійного заробітку і не має можливості працевлаштуватися за свого віку та стану здоров`я, потребує постійних затрат на лікування, тому розмір аліментів, який підлягає стягненню, є спірним.

26 жовтня 2020 року ОСОБА_2 подала заперечення на заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не надав достовірних доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин за цією справою та спростовують її право на отримання аліментів на утримання неповнолітнього сина за оскаржуваним судовим наказом, який винесений відповідно до вимог чинного законодавства. Також подалі просила розглянути справу за її відсутності, відмовивши у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до ви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наданих ними доказів.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом від 23 липня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця с. Старий Лещін, Сонцевського району, Курської області, Росія, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Уродженки с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області, ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти

на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.07.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття, а також судовий збір в дохід держави в сумі 210 грн. 20 коп.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у

справі № 554/325/16-ц, провадження № 61-20049св19, і яку суд враховує при розгляді цієї справи відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 вказував, що такими обставинами на його думку є те, що він не має постійного заробітку і не має можливості працевлаштуватися за свого віку та стану здоров`я, потребує постійних затрат на лікування, тому розмір аліментів, який підлягає стягненню, є спірним. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надав копію своєї трудової книжки із зазначенням в них відомостей про роботу, а саме що він звільнений з Фермерського господарства «ВИГРОУ» 04.05.2020 року за угодою сторін, а також копію довідки в.о. старости с. Коробочкине Чкаловської селищної ради про те, що з 04.05.2020 року ОСОБА_1 не працює на території цієї ради (а.с. 18.21). Також ОСОБА_1 надано довідку КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» із зазначенням діагнозу його захворювання та висновком УЗО Чугуївської ЦРЛ, які не містять даних про те, що ОСОБА_1 потребує постійних затрат на лікування.

Суд вважає, що вказані обставини не є нововиявленими і не спростовують фактів, зазначених в судовому наказі від 23 липня 2020 року, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У зв`язку із чим сам факт того, що ОСОБА_1 , який є працездатною особою, на час розгляду справи не працював, не є нововиявленою обставиною і не може суттєво вплинути на прийняте судове рішення.

Зазначені обставини можуть бути підставою для зміни розміру аліментів відповідно до вимог ч.1 ст. 192 СК України за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць.

Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 170, 423, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинамисудового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 23 липня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнення судового збору у розмірі 210,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: