УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

11 березня 2021 року м. Мукачево Справа № 303/3483/20

2/303/75/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів: (1) ОСОБА_2

(2) ОСОБА_3

(3) ОСОБА_4

про стягнення нарахованих відсотків та суми штрафів за договором позики,,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд» звернулися до суду з вищевказаним позовом.

На підставі ухвали суду від 10 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі та постановлено проведення її розгляду в спрощеному позовному проваджені з повідомленням (викликом) сторін. Тобто розгляд справи було вирішено проводити за фактичної участі сторін у судових засіданнях по справі.

Позивач в судові засідання призначені на 8 грудня 2020 року та 11 лютого 2021 року та 11 березня 2021 року без поважних причин не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через систему «Електронний суд.

Поряд з цим, позивач не повідомив суд про поважність причин його неявки у судові засідання по справі Також і клопотань про розгляд справи за наявними у ній матеріалами до суду він не подавав.

По відношенню до ситуації, яка склалася по справі суд зазначає, що відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу частиною п`ятою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року по справі №310/12817/13 (провадження №61-36375св18).

У спірній по справі ситуації, позивач, будучи належним чином повідомленим про дати судових засідань по справі, до суду втретє не з`явився та заяви про розгляд спарив за його відсутності не подав.

Щодо належного повідомлення позивача про час і місце судових засідань по справі суд зазначає наступне.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частини четверта сьома ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України).

Рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі - Положення №30).

В силу пункту 14 розділу XI Положення №30, документи, що надходять до суду, автоматично розмішуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.

Таким чином, відповідно до пункту 1 розділу ХІ Положення № 30, з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми "Електронний суд". Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи (пункт 2 Положення № 30).

Отже, система «Електронний суд» забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, органами та установами системи правосуддя, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу.

За допомогою сервісу Електронного суду учасники судового процесу можуть подавати до суду процесуальні документи (позовні заяви, клопотання тощо) в електронному форматі.

Після успішної відправки учасник судового процесу може відслідковувати рух та стан розгляду свого документа в суді. Інформація про доставку документа, його реєстрацію та інші відомості надсилаються до Електронного кабінету автора в автоматичному режимі.

Таким чином, позивач використавши альтернативну (електрону) форму звернення до суду погодився на отримання процесуальних документів та повідомлень про рух справи саме в електронному вигляді у системі «Електронний кабінет».

Незважаючи на вищевказані обставини, позивач, будучи належним чином повідомленим про судові засідання по справі через систему «Електронний суд», не висловив своєї позиції з приводу поданого ним позову.

За таких обставин справи, суд позбавлений можливості об`єктивно вирішити переданий на його розгляд спір у передбачений цивільним процесуальним законом строк, без з`ясування позиції позивача відносно поданого ним позову.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим за частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, таке положення закону співпадає із необхідністю дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року (заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України») національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

У відповідності до п. 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням вищенаведеного, позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі п. 3 частини першої ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на приписи частини другої ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 14, 257, 260 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без розгляду.

2. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость