ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1573/19

Головуючий у першій інстанції - Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/267/21

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Губар В.С., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Бивалькевич Т.В.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: адвокат ОСОБА_3 - Ковалюх Василь Миколайович,

на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 02.12.2020, м. Бахмач,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 й ОСОБА_3 , у якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтуванні позову вказано, що з 19.04.2008 ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 , який розірвано 25.03.2017. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час шлюбу подружжям ( ОСОБА_1 з ОСОБА_4 ) придбано спірні житловий будинок з надвірними будівлями, а тому позивач має право власності на 1/2 їх частину.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено: визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалюючи його, суд виходив з того, що позивачем доведено, що спірне майно мало статус спільної сумісної власності колишнього подружжя - її з ОСОБА_4 і що вона - ОСОБА_1 має право на половину цього майна.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Ковалюх В.М. просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- в оскаржуваному рішенні суд І інстанції не зазначив, в якій частині задоволено позов до ОСОБА_3 і в якій частині - до ОСОБА_2 , причому останній не є спадкоємцем майна ОСОБА_4 . Відсутній також висновок суду про припинення права власності ОСОБА_4 на 1/2 частину спірного майна;

- позивач не довела, що майно, про яке йдеться, придбане за спільні кошти подружжя - її з ОСОБА_4 ;

- в оскаржуваному рішенні не зазначено, чи зверталася ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спірному спільному майні подружжя;

- спірне майно придбано через 6 місяців після укладання шлюбу; в договорі його купівлі-продажу відсутні відомості про те, що його придбано за спільні кошти подружжя, чи ні;

- ОСОБА_4 до укладення шлюбу мав власні кошти на рахунках у банку, які й використав для придбання будинку;

- з 25.03.2017 до 25.07.2017 позивач не ставила питання про належність їй частки у спірному майні, при цьому вона переїхала на постійне проживання у інший населений пункт;

- суд І інстанції не дослідив документи, які стали підставою для посвідчення договору купівлі-продажу майна, про яке йдеться, зокрема, чи мається заява ОСОБА_4 про те, що будинок придбано за його особисті кошти;

- ОСОБА_1 не заявляла позовні вимоги про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та про припинення права спільної сумісної власності.

Адвокат ОСОБА_1 - Андрєйченко А.О. подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив у її задоволенні відмовити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

У справі встановлено таке.

19.04.2008 ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва відповідного змісту (арк. 8).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 04.10.2008, який посвідчено в цей же день приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Кухтою Д.О. за реєстровим № 3825, ОСОБА_4 придбав жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться у АДРЕСА_1 , вартістю 55052 грн 00 коп. У цьому договорі не вказано, що нерухомі об`єкти, про які в ньому йдеться, ОСОБА_4 придбано за кошти, що є його особистою власністю (арк. 11).

Право приватної власності ОСОБА_4 на вказане майно підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідного змісту № 20749285 від 30.10.2008 (арк. 12).

25.03.2017 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (арк. 9).

Відповідно до копії актового запису про смерть від 03.05.2019 № 105 по Бахмацькому районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. 30).

Згідно з копією листа приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковного М.М. без дати № 01-16/59, 11.10.2019 за заявою ОСОБА_3 заведена спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Інші спадкоємці за законом - син померлого ОСОБА_2 та дочка померлого ОСОБА_6 своїми заявами відмовилися від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , на користь онуки спадкодавця ОСОБА_3 (арк. 33).

Інформацією з АТ «Індекс-Банк» підтверджується такий розмір вкладів ОСОБА_4 у цьому товаристві: з 19.08.2005 по 19.04.2006 - 24085 грн 84 коп. і 2248 доларів 23 центи США, з 20.04.2006 по 20.01.2007 - 6548 доларів 00 центів США, з 20.04.2006 по 20.01.2007 - 42693 грн 92 коп. (її копія на арк. 83-87).

Довідкою про заробітну плату ОСОБА_2 у ПрАТ «Київметалопром» (арк. 99, 101) підтверджується розмір нарахованої його заробітної плати за період його роботи на цьому підприємстві з 10.10.2005 по 31.05.2008 у загальній сумі 42456 грн 50 коп. (арк. 99, 101).

Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 цього Кодексу, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За положеннями ч. 1 ст. 78 цього ж Кодексу, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 цього ж Кодексу, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Інше, ніж вказано у наведених в попередньому абзаці нормах права, з наявних у справі доказів не випливає.

У справі відсутні докази, що спірні об`єкти нерухомості спадкодавцем ОСОБА_4 придбано за кошти, що не є його та ОСОБА_1 спільною подружньою сумісною власністю.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються, виходячи вищенаведеного і з такого:

- незазначення у оскаржуваному рішенні, в якій частині задоволено позов до ОСОБА_3 , а в якій частині - до ОСОБА_2 , не призвело до неправильного вирішення справи та до порушення прав сторін. Цей недолік може бути виправлено ухваленням додаткового рішення відносно позовних вимог до ОСОБА_2 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України;

- факт незвернення ОСОБА_1 до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в спільному майні як колишній дружині спадкодавця на суть спору між сторонами не впливає. Крім того, остання є вільною у виборі способу захисту своїх прав, які вважає порушеними, та в силу ст. 20 ЦК України має право здійснювати захист свого права на свій розсуд. Крім того, у справі відсутні докази достатності умов для отримання ОСОБА_1 у нотаріуса свідоцтва про право власності на частку в спільному майні як колишній дружині спадкодавця;

- наявність у ОСОБА_4 особистих коштів до вступу у шлюб та отримання ОСОБА_2 заробітної плати не є обставинами, що спростовують факт належності спірного майна, придбаного у період шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_1 , до спільної сумісної власності подружжя. Цього висновку апеляційний суд дійшов виходячи з того, що у справі відсутні докази, яким способом розпоряджалися ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вищевказаними коштами;

- ОСОБА_3 не надала жодного доказу, який би спростовував приналежність спірних житлового будинку з надвірними спорудами до спільного майна подружжя ОСОБА_4 з ОСОБА_1 .

Отож оскаржуване рішення є законним.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, то підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - ОСОБА_7 залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: