Справа № 288/718/20
Провадження № 2/288/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань - Костюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. ПопільняЖитомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне Товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19 квітня 2018 року в розмірі 71651 гривні 88 копійок та судовий збір в розмірі 2102,00 гривні.

В підтвердження своїх вимог посилається на те, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

19 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву до договору про надання банківських послуг від 19 квітня 2018 року.

Положеннями анкети - заяви визначено, що анкета - заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету - заяву відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 21000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 30 серпня 2018 року утворилася заборгованість, що становить 71651 гривня 88 копійок та складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 23241, 94 грн.; заборгованості за пенею та комісією в сумі 48409,94 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив справу розглядати без участі представника позивача, на підставі наявних в справі доказів, позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у встановлений судом строк, на адресу суду надіслала відзив на позовну заяву, в якому виклала свою позицію щодо заявлених до неї вимог, просила відмовити в задоволенні позову. Також 21 вересня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені за період до 05 червня 2019 року і відмовити у задоволенні позову в цій частині./а.с.43,72/

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що позивач не погоджується з доводами викладеними у відзиві, просить позовні вимоги пред"явленні до ОСОБА_1 задоволити. /а.с.67-69,73/

09 лютого 2021 року на адресу суду надійшли заперечення проти позову, згідно яких представник відповідача вважає, що позивачем не доведено факту отримання кредитних коштів. Вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, пені та комісії за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а також штрафів є безпідставними, оскільки наявний в матеріалах справи Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, які передбачали сплату процентів, пені, комісії не містять підпису ОСОБА_1 , а отже позивачем не доведено, що відповідач підписуючи анкету - заяву. Погодилася на приєднання до цих Умов та ознайомилась з ними, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Справу просила розглядати за відсутності сторони відповідача.

Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статтями 274-279 ЦПК України.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статуту від 20 грудня 2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29 грудня 2018 року, найменування банку змінено на акціонерне товариство "Універсал Банк", яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства "Універсал Банк".

Судом встановлено, що 19 квітня 2018 року відповідач по справі ОСОБА_1 звернулася до позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву до договору про надання банківських послуг від 19 квітня 2018 року./а.с.6/

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 21000 гривень у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок.

Положеннями вищевказаної анкети - заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг /а.с.6/. Підписавши анкету - заяву разом з додатками електронним цифровим підписом відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

До кредитного договору банком долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. /а.с. 7-21/

Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором №б/н від 19 квітня 2018 року станом на 23 січня 2020 року становить 71651,33 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 23241,94 грн., заборгованість за пенею та комісією -48409,39 грн..

Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення відсотків, кредиту, комісії та пені, тобто зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості.

На виконання вимог ухвали суду від 21 вересня 2020 року, ПАТ "Універсал Банк" надіслано деталізовану виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 /а.с.93-97/.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (ст. 610, 611 Цивільного кодексу України)

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути пеню та комісію за користування кредитними коштами.

В тексті позовної заяви позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19 квітня 2018 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 21000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених у цьому договорі та відповідному додатку до нього. Ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Сторони домовились, що банк має право на власний розсуд переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі.

До позовної заяви позивачем додано копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19.04.2018 станом на 23.01.2020, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки), копія паспорта відповідача.

При цьому, ці витяги не підписані ОСОБА_1 власноручним підписом, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки) розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 19.04.2018, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови про умови щодо сплати пені та комісії.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідач у мобільному додатку отримав примірники зазначених документів, як то зазначено у позовній заяві, або іншим способом отримав та ознайомився із цими документами.

У анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 , не зазначено умови щодо сплати пені та комісії, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення процентів, пені та комісії.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи з додатками (Тарифи за карткою Monobank), відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату за користування кредитними коштами, пені та комісії, надані банком Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві.

Посилання Акціонерного товариства «Універсал Банк» в позовній заяві на те, що відповідач в анкеті-заяві від 19.04.2018 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором; він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

В додатках до Умов обслуговування рахунків фізичної особи (Тарифи за карткою Monobank) друкованим текстом в графі «позичальник» зазначено, що ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису.

Проте, позивачем до позовної заяви не було надано суду доказів на підтвердження обставин того, що відповідачем вищезазначені документи підписані електронним цифровим підписом відповідно до вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Отже, вимоги до електронних документів у цивільних відносинах повинні відповідати загальним вимогам вчинення правочинів, передбачених цивільним законодавством.

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Крім того, статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладенням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При цьому, за змістом частини третьої статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Як зазначалось вище, додані до позовної заяви Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки) не підписані ОСОБА_1 власноручним підписом.

Відповідно до частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивачем до позовної заяви додано копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19.04.2018 станом на 23.01.2020, Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки), копія паспорта відповідача.

В позовній заяві відсутнє зазначення про неможливість надання будь-якого доказу під час подання позовної заяви.

Згідно з частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем не зважаючи на вимоги статті 81 Цивільного процесуального кодексу України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин того, що саме ці Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки) розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету до Договору про надання банківських послуг, як і не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами договору пені та комісії.

Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Витяг з Тарифів за карткою Monobank (додатки), які містяться в матеріалах даної справи як не підписані відповідачем власноручно, так і не надано позивачем доказів підписання їх електронним цифровим підписом, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 19.04.2018 між позивачем та ОСОБА_1 , шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді сплату пені та комісії.

З урахуванням зазначених обставин, не заслуговують на увагу посилання в позовній заяві на те, що між позивачем та відповідачем укладено змішаний договір відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України.

Крім того, згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 Цивільного кодексу України).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 739/1770/16-ц.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не зважаючи на вимоги статті 81 Цивільного процесуального кодексу України не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували досягнення сторонами умов щодо нарахування та сплати пені та комісії за кредитним договором б/н від 19.04.2018, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач підписував Умови обслуговування рахунків фізичної особи, які як зазначає позивач є складовою кредитного договору між сторонами по справі та які передбачають умови щодо нарахування та сплати пені та комісії за договором від 19.04.2018, як власноручно так і в електронному вигляді, що є обов`язковим для додержання письмової форми цього виду правочину у силу вимог статей 207, 1055 Цивільного кодексу України суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією в сумі 48409,39 гривень.

Однак, суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, виходячи з наступного.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17) зазначено, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 19.04.2018, які останнім не повернуто позивачу. Отримані відповідачем кредитні кошти відображені в розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, в якому зазначається про користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення кредиту.

З огляду на викладене та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк»» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 23241,94 гривень (заборгованість за тілом кредиту).

21 вересня 2020 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені за період до 05 червня 2019 року і відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Як вбачається з статей 256, 258 ЦК України, позовна давність -це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог щодо пені та комісії, строки позовної давності заявлені представником позивача до пені не застосовуються.

Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 509, 512-514, 516, 525-527, 530, 549, 598-599, 610 - 612, 615, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1082 ЦК України; ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 130, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-283, 352, 354-355 ЦПК України; суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) заборгованість за договором б/н від 19 квітня 2018 року в розмірі 23241 (двадцяти трьох тисяч двохсот сорока однієї) гривні 94 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) сплачений судовий збір у розмірі 681 (шістсот вісімдесяти одної) гривні 83 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко