У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Усатової І.А., за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, якою просить вжити заходи по забезпеченню позову шляхом встановлення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме - машиномісця, яке належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 13.9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000.

В обґрунтування заяви зазначає, що 15.10.2021 в м. Києві на регульованому перехресті вул. Кайсарова - вул. Сумська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі вантажного автомобіля МАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , і автомобіля марки KIA-SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Вищезазначена ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем «МАЗ551605», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 .

Власником вантажного автомобіля МАЗ, д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 , було укладено з ТДВ СК «Альфа-Гарант» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 23.07.2021 по 22.07.2022. ОСОБА_3 є найманим працівником і фактично був у трудових правовідносинах з ФОП ОСОБА_2 . Заявник зазначає, що за ОСОБА_2 зареєстровано 8 вантажних транспортних засобів, є власником нерухомого майна, а саме трьох квартир, машино-місця, має відкриті рахунки в банках, є фізичною особою підприємцем, засновником двох товариств з обмеженою відповідальністю. Заявник зазначає, що предметом спору є відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Тому позивач вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та випливає з фактичних обставин справи, а невжиття заходів забезпечення позову, який просить застосувати позивач може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо:

- необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, предметом спору по даній справі є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування завданої майнової шкоди 468 206,84 грн., моральної шкоди 50 000,00 грн., а всього 518 206,84 грн.

При цьому, заява про забезпечення позову не містить відомостей про ринкову вартість машиномісця на час звернення до суду, із наданням відповідних доказів, що унеможливлює встановити співмірність із заявленими позивачем вимогами.

У той же час заявником надано інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відносно машиномісця, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , яка не містить дату та час її формування, номер інформаційної довідки.

За таких обставин, заявником не надано доказів, що саме відповідачу на час звернення до суду належить зазначене машиномісце.

Слід також зауважити, що такий захід забезпечення позову може позбавити інших осіб права на користування машиномісцем. Також, заявником не наведено у заяві обґрунтованих причин, за яких необхідно застосувати саме такий захід забезпечення позову.

Крім того, позивачем не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів викладених в заяві про забезпечення позову щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи та матеріали не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.А. Усатова