Справа № 449/33/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Савчак А.В.,

секретаря судового засідання Подусівської Л.В.

розглянувши в приміщенні суду в м.Перемишляни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернувся до суду з даним позовом до відповідача про визнання недійсним кредитного договору, зазначивши, що 04.01.2020 року між нею та ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" укладено кредитний договір № 0285-4144, відповідно до якого позивачка отримала позику.

Позивачка вважає, що під час укладення вказаного договору порушені її права як споживача, відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів", Закону України "Про споживче кредитування", Закону України "Про електронну комерцію", оскільки при укладанні вищевказаного договору вона не підписувала даного договору, її не ознайомлено з умовами кредитування, правилами надання грошових коштів, які є невід`ємною частиною договору, не надали інформацію про суть наданих фінансових послуг. Тому, просить суд визнати недійсним кредитний договір № 0285-4144 від 04012020 року.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позову відмовити, оскільки кредитний договір № 0285-4144 від 04.01.2020 року був укладений відповідно Закону України "Про електронну комерцію", з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи-Веб-сайту відповідача, який був обізнаний про всі умови кредитування. Умови договору на визначених сторонами умовах є результатом вільного волевиявлення сторін, в т.ч. позивача, шляхом вчинення спільних дій та не суперечать вимогам чинного законодавства.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

04.01.2020 року між позивачем (позичальником) та відповідачем (кредитором) був укладений кредитний договір № 0285-4144. Даний договір був укладений в електронній формі та підписаний позивачкою за допомогою одноразового ідентифікатора в порядку передбаченому ст.12 Закону України "Про електронну комерцію".

Згідно вказаного кредитного договору ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" надає позичальникові, ОСОБА_1 , кредит в розмірі 9000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається строком на 70 календарних днів, тобто до 13.03.2020 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1% від початкової суми кредиту за кожен день користування кредитом. Договір підписано одноразовим ідентифікатором, зазначені паспортні дані позивача, місце прописки і вказано рахунок позичальника. В додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту міститься графік платежів, відповідно до якого загальна вартість кредиту складає 15300 грн. та включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 6300 грн.

За змістом ч.8 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі.

Укладенню електронного договору позики передували поетапні дії позивача з реєстрації як користувача на сайті відповідача шляхом створення унікального акаунту користувача (особистого кабінету) та заповнення анкети позичальника з його особистими персональними даними, паспортними даними, реєстраційним номером облікової картки платника податків, номерами контактних засобів зв`язку (телефонів), місця фактичного проживання і місця реєстрації того.

Відповідно до п. 1.1. договору кредит надано позичальнику за допомогою веб-сайту кредитодавця (https://navce.com.ua.), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. 1.4. договору визначено строк кредиту 70 календарних днів, тобто до 13.03.2020 року.

Відповідно до п. 1.5. договору, він є укладеним з моменту одержання Кредитодавцем відповіді позичальника про прийняття пропозиції Кредитодавця за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Детальна інформація щодо визначення сукупної вартості кредиту при нарахуванні основних процентів у відповідності до п. 1.6 договору, визначена у графіку платежів, який є невідємною частиною цього договору.

Згідно п. 7.3. договору позичальник підтвердив своїм підписом, що до укладення договору він отримав від кредитора інформацію, що визначена ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання, в якості аналога власноручного підпису, для підписання цього договору електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надається кредитодавцем.

На виконання вказаного договору та правил надання грошових коштів у кредит, його підписано позивачем ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, про що міститься відмітка в розділі 8 договору «Реквізити та підписи сторін».

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.6, ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 2,3, ст.6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 536 ЦК України закріплено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплатити проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.ч.1,2 ст.1054, ч.ч.1,2, ст.1056 ЦК України за договором позики (кредитним договором) позикодавець (кредитодавець) має право на одержання від позичальника процентів суми позики (кредиту), причому тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом (позикою), розміру облікової ставки та інших факторів.

Таким чином, презумпція свободи договору та диспозитивність законодавчої регламентації відносин позики і кредитування надають сторонам договору позики (кредитного договору) право самостійно визначати будь які умови договору, в тому числі розмір і порядок плати за користування позикою, за однією лише умови - щоб домовленість сторін не суперечила законодавству.

Норми ЦК України підтверджують можливість самостійного визначення сторонами порядку сплати та розміру плати залежно від низки факторів, серед яких, зокрема, строк користування позикою (кредитом) та розмір процентної ставки, які повністю відповідають положенням закону і не суперечать актам чинного в Україні законодавства. Умови Договору позики погодженні сторонами до його укладання, викладенні в тексті Договору позики у спосіб, що не допускає їх подвійного тлумачення, всі суми у їх грошовому вимірі, зобов`язання щодо сплати яких бере на себе позичальник, відображенні у графіку платежів, що є невід`ємною частиною Договору позики. Вичерпна, зрозуміла і не двозначна інформація про вартість кредиту міститься також в Паспорті споживчого кредиту, наданого суду відповідачем. Внаслідок відображення у Графіку платежів сум, зобов`язання щодо сплати яких бере на себе позичальник, виключається будь-яка можливість впливу помилки чи обману щодо обставин, які мають істотне значення

Через особливість укладання договору позики в електронній формі, тобто з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, яке здійснюється дистанційно відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», виключається прямий контакт позичальника з позивачем та можливість спонукання позичальника до укладання договору, можливість застосування до нього фізичного чи психічного тиску.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладання Договору позики на визначених у ньому умовах є результатом вільного волевиявлення сторін, в т.ч. позивача.

Оспорюванні позивачем умови договору позики не суперечать нормам чинного законодавства України та погодженні сторонами Договору позики відповідно до ст.ст. 6,536,611, 626-628,1046,1048,1054,1056-1 ЦК України щодо свободи договору, визначення сторонами його умов, вибору контрагента, оплатності користування чужими грошовими коштами, правових наслідків порушення зобов`язання.

Умови договору позики не суперечать вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», а сам договір укладений у письмовій формі відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію» та ч.2 ст.639 ЦК України. Будь-яких доказів, які б підтверджували факт нечесної підприємницької практики відповідача (обману з його боку) - судом не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 6,536,611, 626-628,639, 1046,1048,1054,1056-1 ЦК України, ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 141, 247 (ч.2), 259, 263-265, 274, 352, 354 ЦПК Україн, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , РНКОПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

ВІДПОВІДАЧ: ТзОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" 01133, вул. Лесі Українки, 26, м.Київ.

Суддя А. В. Савчак