Житомирський апеляційний суд
Категорія 63 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 05 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.
у цивільній справі № 295/12880/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії, поновлення на квартирному обліку, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене протоколом № 10 від 11 вересня 2020 р., наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1109 від 15 вересня 2020 р. про зняття його, ОСОБА_1 , з квартирного обліку та поновлення на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 в загальній черзі під № 13 від 08.10.1993 р. та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування поданого позову позивач зазначав, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на квартирному обліку в загальній черзі № 13 від 08.10.1993 р. у в/ч НОМЕР_1 . 11.09.2020 р. житлова комісія військової частини НОМЕР_1 своїм рішенням №10 вирішала: внести зміни до квартирної справи старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 , на підставі його заяви виключити з квартирного обліку сина ОСОБА_2 у зв`язку з сімейними обставинами. На думку позивача, при знятті з обліку, житлова комісія неправильно дослідила подані ним, та наявні в матеріалах документи зокрема, в даному протоколі помилково зазначено що він, ОСОБА_1 забезпечений житлом, яке отримував від Міністерства Оборони України жилою площею 25,8 кв.м., у дружини відповідно до договору дарування рахується 1/2 частина житлового будинку, що становить 16,35 кв.м. жилої площі та 29,4 кв.м. загальної площі. Тому, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 05 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , прийняте у формі протоколу № 10 від 11 вересня 2020 р. житлової комісії в/ч НОМЕР_1 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1109 від 15 вересня 2020 р. про зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартирного обліку.
Зобов`язано відповідача вчинити дії - поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та членів його сім`ї на квартирному обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадян у військовій частині НОМЕР_1 та гарнізонній черзі на отримання житла з 08 жовтня 1993 р.
Цим же рішенням стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.
У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що на момент виключення із квартирного обліку позивач перебував на обліку поліпшення житлових умов. У зв`язку із тим, що за особистою заявою позивача було виключено з квартирного обліку його сина ОСОБА_2 , відпали підстави для надання іншого жилого приміщення, враховуючи площу, на якій прописаний та проживає позивач, а саме 25,8 кв.м. Враховуючи п.53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в м.Житомир становить 7,5 кв.м., то на думку апелянта, виходячи із складу сім`ї три особи необхідна площа проживання становить 22,5 кв.м. Тому, апелянт вважає, що рішення житлової комісії Військової частини є законним та правомірним.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що старший прапорщик у відставці ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку в загальній черзі під №13 від 08.10.1993 р. складом сім`ї три особи (він, дружина 1961 р.н., доньки 1985 р.н.). Проживають в 3-х кімнатній квартирі жилою площею 25,8 м.кв., отриманій від Міністерства Оборони України за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 надав письмову згоду на отримання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення на склад сім`ї три особи (він, дружина 1961 р.н., донька 1985 р.н.), з урахуванням житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 на якій вони зареєстровані та проживають.

Разом з тим, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 ретельно перевіривши документи квартирної справи старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 встановила, що він проживає в 3-х кімнатній квартирі жилою площею 25,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 отриманій від Міністерства Оборони України. Також за дружиною, відповідно до договору дарування, рахується 1/2 житлового будинку, що становить 16,35 кв.м. жилої площі та 29,4 кв.м. загально площі за адресою: АДРЕСА_2 . Внаслідок цього було прийнято рішення про внесення зміни до квартирної справи старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 , на підставі його заяви і виключити з квартирного обліку сина ОСОБА_2 у зв`язку з сімейними обставинами.
Відповідно до п.1 ст.40 Житлового кодексу України РСР, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

На думку членів житлової комісії, старший прапорщик у відставці ОСОБА_1 не потребує поліпшення житлових умов і тому підлягає зняттю з квартирного обліку, як забезпечений житловою площею.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований з 11 квітня 1997 р. (а.с.6-7).

Зі змісту договору дарування від 10 серпня 2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О.М. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 Ѕ частину житлового будинку із господарськими будівлями та Ѕ частину земельної ділянки площею 0,5214 га. під номером (п`ять), що розташований по АДРЕСА_2 (а.с.11-15).

Згідно технічного паспорта квартира АДРЕСА_3 , площею 25,8 кв.м. належить ОСОБА_1 (а.с.25-26).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 на адресу голови кадрової комісії в/ч НОМЕР_1 від 07.09.2020 р. свідчить, що заявник просить «…виключити з квартирного обліку його сина, ОСОБА_2 , у зв`язку з сімейними обставинами» (а.с.23).

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_1 на адресу голови кадрової комісії в/ч НОМЕР_1 від 07.09.2020 р. свідчить, що він «…згоден на отримання грошової компенсації за належне житлове приміщення з урахуванням жилої площі отриманої від МО України за адресою: АДРЕСА_1 …» (а.с.24).

Згідно Акту від 22.02.2021 р. та довідки № 118 від 22.02.2021 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.51-52).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржуване рішення є протиправним.
При цьому судом враховано, що за положеннями статей 55, 124 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення у справі МакКенн проти Сполученого Королівства від 13 травня 2008 року пункт 50 (рішення у справі Кривіцька та Кривіцький проти України від 02 грудня 2010 року).
За положеннями статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із статтями 34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені й в п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Дія п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у п. 62 Положення та ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 р., який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 р. за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Так, за ч.1 п.2.16 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Відповідно до Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею Збройних Силах України», відповідно до п.37 Військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.

Згідно з п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ № 1081 від 03 серпня 2006 р., військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Крім того, у ст.40 ЖК України також передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку.

Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов лише у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР: 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання: 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Згідно з п.1.11 вказаної вище Інструкції від 30.11.2011 р. усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку, а як передбачено п.2.4 Інструкції, на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.

Так, відповідно до вимог вищевказаного Наказу № 380 від 31.07.2018 р., яким введено в дію нову Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей жилими поміщеннями» слідує - «Встановити, що: за військовослужбовцями та членами їх сімей в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання (за результатами інвентаризації облікових справ).

В даному випадку судом встановлено, що відповідно до ст.47 Житлового кодексу України, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метрів на одну особу. При внесенні змін до квартирної справи ОСОБА_1 , виключення його сина, ОСОБА_2 з квартирного обліку за сімейними обставинами, склад сім`ї, яка знаходиться на квартирному обліку складається з трьох осіб, що не заперечується відповідачем у витягу з протоколу № 10 від 11.09.2020 р. (а.с.8-9).

Разом з тим, із матеріалів житлової справи, наданої відповідачем, вбачається, що до складу сім`ї позивача також входить неповнолітня онука ОСОБА_5 . А отже, доводи апеляційної скарги про те, що відпали підстави вважати позивача таким, що потребує поліпшення житлових умов, не заслуговують на увагу.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про незаконне позбавлення позивача ОСОБА_1 та членів його сім`ї права на житло, яке гарантовано Конституцією України та законодавством України про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 05 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: