СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3595/21

пр. № 2/759/3533/21

12 липня 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головування судді Сенька М.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , секретаря судового засідання Щербини А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та про визнання дійсним договору про поділ майна,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 19.02.2021 р. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 06.02.2013 р. та визнання договору про поділ спільного майна подружжя від 20.01.2021 р. дійсним.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.04.2021 р.

Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено таке.

Сторони перебувають у шлюбі з 06.02.2013 року, на що вказує свідоцтво про одруження (а.с. 4).

За позовною заявою з листопада 2020 року сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнового та інших спорів з сімейних правовідносин між сторонами не має.

За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України.

Що стосується вимог в частині визнання договору про поділ майна подружжя від 20.01.2021 р. укладеного між сторонами дійсним, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст. 204 ЦК України, правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5-6 ст. 203 Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи договір про поділ спільного майна подружжя укладений між сторонами за своєю формою та змістом відповідає закону. Визнання дійсним договору можливо лише нікчемний договір.

Таким чином, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання договору про поділ спільного майна подружжя дійсним є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання перерозподілу судових витрат позивачем не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та про визнання дійсним договору про поділ майна задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 06 лютого 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 61), між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - розірвати.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Головуючий Сенько М.Ф.