Справа № 640/4928/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Лях М.Ю., секретаря Хомінської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу стягувача ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Щедріна В.Р., боржник ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку статті 447 ЦПК України, у якій просив: визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріної В.Р. протиправною. Зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріну В.Р. вжити заходи примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні №50095811.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова у справі №640/4928/15-ц про стягнення на користь ОСОБА_3 заборгованості з ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №50095811, яке перебуває в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Щедріної В.Р. Зазначає, що державний виконавець не проводить ніяких заходів задля з`ясування майнового стану боржника. Державний виконавець не надсилала запити та не дізнавалась щодо наявності корпоративних прав, зареєстрованих суден, сільськогосподарської техніки, малих архітектурних форм, додаткових джерел доходів, не перевірила майновий стан боржника за адресою проживання. Вказує, що боржнику належить 1/2 автомобілю Range Rover, модель SPORT HSE, 2006 р.в., державний номер НОМЕР_1 , який за час виконавчого провадження було розшукано та декілька раз передано на відповідальне зберігання з правом користування, та чомусь не подано на реалізацію до ДП «СЕТАМ» в рахунок погашення боргу. Весь цей час сама ОСОБА_2 та її цивільний чоловік (відповідальний зберігач) безперешкодно користується своїм начебто арештованим та вилученим автомобілем.Стягувач звертався до державного виконавця з клопотанням про вжиття заходів щодо обмеження боржнику виїзду за кордон. Раніше, іншим державним виконавцем у даному виконавчому провадженні до суду було подано подання про обмеженні ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, проте судом йому було відмовлено. За вказаних обставин заявник вважає, що державний виконавець ігнорує клопотання стягувача та ухиляється від виконання своїх прямих обов`язків. ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці третіх осіб. Окрім того, в іпотеці у ОСОБА_4 перебувало нежитлове приміщення боржника, яке в подальшому відчужено, тобто задоволені вимоги іпотеко держателя. Задоволення вимог іпотекодержателя, може свідчити про відсутність або суттєве зменшення суми заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 . На даний момент виконавцем так і не з`ясовано суму заборгованості боржника перед заставними кредиторами і чи взагалі ще існує, на теперішній час, зобов`язання стосовно квартири у АДРЕСА_1 . Зазначає, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань з 2016 року, а державний виконавець Щедріна В.Р. ігноруючи дані обставини, своїм неналежним виконанням службових обов`язків та бездіяльністю лише сприяє цьому, останній раз перевірка рахунків боржника, згідно з довідкою, що міститься в матеріалах виконавчого провадження проводилась 04.03.2016р.

03.07.2019р. державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника автотранспортного засобу та передано на відповідальне зберігання заставодержателю, який не ініціював проведення процедури стягнення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2019р. в задоволенні подання державного виконавця про примусовий вхід відмовлено через невжиття достатніх заходів державним виконавцем. Складання Акту про не відкриття дверей не передбачено законом. Закон «Про виконавче провадження» передбачає тільки Акт в якому зафіксовано, що «боржник не допустив». Боржник має частину автомобілю, квартиру і багато майна, яке оформлено на цивільного чоловіка. Виконавець не проводить жодних дій щодо виявлення іншого майна боржника. Стягувач зазначає, що ОСОБА_5 є цивільним чоловіком боржниці.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2021 року (у складі судді Лях М.Ю.) прийнято до розгляду цивільну справу №640/4928/15-ц, н/п 4-с/953/12/21 за скаргою боржника ОСОБА_3 та по справі призначено судове засідання.

В судове засідання скаржник (стягувач) ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду, просив скаргу задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в ній.

В судове засідання старший державний виконавець Щедріна В.Р. не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду, просив розглянути скаргу за його відсутністю, заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі, зазначив, що 09.02.2016 постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 50095811 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 1167304,02 грн. Державний виконавець вчиняє всі можливі заходи з метою виконання виконавчого листа в межах вимог чинного законодавства. Виконавець здійснював виходи за місцем проживання боржника, арештовував його майно, перевіряв майновий стан боржника тощо. Також зазначив, що боржник про порушення своїх прав дізнався у вересні 2019 року, однак звернувся до суду з пропуском 10-тиденного строку. Державний виконавець надав письмові заперечення. В судове засідання заінтересована особа (боржник) ОСОБА_2 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки не повідомила.

Суд, перевіривши доводи, викладені скаржником в обґрунтування скарги, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 04.02.2016 року Київським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист №640/4928/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 боргу за договором позики від 27.01.2014 року в розмірі основного зобов`язання в сумі 45000 доларів США, та відсотків за користування чужими коштами в сумі 7452,76 доларів США, а разом 52452,76 доларів США, що за курсом НБУ становить 1167304,02 грн.

09.02.2016 постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № 50095811 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 1167304,02 грн.

01.03.2016 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 116730,40 грн.

02.03.2016 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: на все нерухоме майно, а також рухоме майно автомобіль марки Range Rover, 2006 p. в., реєстраційний номер НОМЕР_1 .

09.02.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та складено Акт державного виконавця про відсутність доступу до майна.

12.03.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та складено Акт державного виконавця про відсутність доступу до майна.

03.03.2016 винесено постанову про розшук рухомого майна боржника автомобіль марки «Range Rover», 2006 p.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 .

05.08.2016 державним виконавцем підготовлено та направлено подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до Київського районного суду м. Харкова.

Ухвалою від 05.09.2016 по справі № 640/4928/15-ц Київським районним судом м. Харкова в задоволенні подання було відмовлено.

05.08.2016 державним виконавцем підготовлено та направлено до Київського районного суду м. Харкова подання про примусове входження до житла, за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою від 05.09.2016 по справі № 640/4928/15-ц Київським районним судом м. Харкова в задоволенні подання було відмовлено.

Відповідно до відповідей з Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України у боржниці було виявлені відкриті рахунки у банківських установах.

Інші доходи боржника відсутні.

08.08.2016 винесено постанову про арешт коштів боржника по ВП № 50095811 та направлено до банківських установ для виконання.

23.09.2016 було затримано транспортний засіб автомобіль марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.10.2016 дорученням на проведення виконавчих дій було доручено Корецькому відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області провести виконавчі дії щодо опису майна боржника автомобіля марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

21.10.2016 року винесено постанову про припинення розшуку майна боржника автомобіля марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

21.10.2016 складено постанову про опис та арешт майна боржника автомобіля марки «Range Rover».

Протягом 2016-2017 року до банківських установ направлялись платіжні вимоги для списання грошових коштів на рахунках боржника. Розпорядженнями від 07.09.2016 року, 20.09.2016, 25.07.2017 на користь стягувача було перераховано 94 853,47 грн.

25.07.2017 винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

27.07.2017 постановою №58 в.о. заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лактіним І.С., виконавче провадження № 50095811 було передано з Київського відділу державної виконавчої служби до відділу примусового виконання рішень Управління юстиції у Харківській області для подальшого виконання.

01.08.2017 постановою про передачу виконавчого провадження державним виконавцем Київського відділу ДВС передано виконавче провадження до відлічу примусового виконання рішень Управління юстиції у Харківській області.

17.08.2019 постановою про прийняття виконавчого провадження по ВП № 50095811 відділом примусового виконання рішень прийнято виконавчий документ до виконання.

19.08.2017 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця.

17.08.2017 року на адресу відповідального зберігача автомобіля марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 - направлено вимогу державного виконавця.

28.08.2017 року постановою про розшук майна боржника було оголошено у розшук автомобіль марки марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідями від 21.08.2017 та 22.08.2017 Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України відомості відсутні.

Відповідями від 20.10.2017 Пенсійного фонду України відомості відсутні.

20.10.2017 року на адресу Державної прикордонної служби України було направлено запит, щодо перетинання кордону України боржником.

20.10.2017 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця.

17.11.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт державного виконавця.

17.11.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Харків, вул. вул. Рижківська, 19, (Д-1), про що складено відповідний акт державного виконавця.

17.11.2017 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця.

23.11.2017 ОСОБА_2 не з`явилась на прийом до державного виконавця, про що складено відповідний акт державного виконавця.

23.11.2017 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця.

24.11.2017 на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця щодо надання пояснень з приводу невиконання рішення суду.

05.12.2017 ОСОБА_2 не з`явилась на прийом до державного виконавця, про що складено відповідний акт державного виконавця.

29.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження.

29.01.2018 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця.

13.02.2018 ОСОБА_2 не з`явилась на прийом до державного виконавця, про що складено відповідний акт державного виконавця.

19.04.2018 року Управлінням патрульної поліції ГУНП у Харківській області розшукано автомобіль марки марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був поставлений на арешт майданчик.

31.05.2018 направлено вимогу на адресу боржника, щодо подачі декларації про доходи та майно.

31.05.2018 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця.

15.11.2018 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця

30.03.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

За період звернення стягнення на заробітну плату з боржника було утримано 11 020,53 грн.

Дорученням начальника відділу примусового виконання рішень від 08.04.2019 року було передане виконавче провадження від одного державного виконавця до державного виконавця Щедріної В.Р.

12.04.2019 державним виконавцем складено акт державного виконавця про відмову у видачі співробітниками арешт майданчика ХФ ДП МВС «Інфор-ресурси» автотранспортного засобу марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для здійснення опису майна.

12.04.2019 на адресу ХФ ДП МВС «Інфор-ресурси» виконавцем направлено вимогу щодо видачі автотранспортного засобу марки «Range Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , для здійснення опису майна.

25.04.2019 на адресу відділу надійшла відповідь ДП МВС «Інфор-ресурси» щодо відмови у безкоштовному видачі авто.

26.04.2019 на адресу відділу надійшла заява ОСОБА_7 (заставодержатель), який повідомив, що автомобіль RANGE ROVER, модель SPORT HSE, № шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , реєстраційний помер НОМЕР_1 , було передано в заставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів, вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника, заставодержателю, наявна письмова згода заставодержателя.

До заяви також було надано звіт про оцінку майна, вартість зазначеного автомобіля складав 374 720 грн, що в повній мірі не може задовольнити вимоги заставодержателя ОСОБА_7

21.05.2019 на адресу заставодержателя ОСОБА_7 направлено листа, з вимогою надання станом на 21.05.2019 року залишок неповернутих грошових коштів в національній валюті України (позика), що ОСОБА_7 (позикодавець) передав у власність ОСОБА_5 (позичальник), відповідно до договору позики від 11.06.2014 року та договору № 2 від 31.03.2015 року про внесення змін до договору позики від 11.06.2014.

29.05.2019 на адресу ДП МВС «Інфор-ресурси» державним виконавцем направлено вимогу щодо видачі автотранспортного засобу RANGE ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_1 ., для здійснення опису майна, а також, повідомити про згоду чи відмову заставодержателя стосовно звернення стягнення на заставне майно.

03.07.2019 державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника автотранспортного засобу RANGE ROVER, та передано на відповідальне зберігання заставодержателя ОСОБА_7 .

Крім того, в Київському районному суді м. Харкова знаходиться справа № 640/11849/19, за позовом ОСОБА_7 про звільнення майна з-під арешту.

03.07.2019 року внесено запис про обтяження вказаного автомобіля до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Таким чином, доводи скаржника про протиправну бездіяльність державного виконавця щодо невчинення дій спрямованих на виконання рішення суду є безпідставним.

При цьому, державний виконавець на мала право звертати стягнення на вказаний автомобіль шляхом продажу з торгів, оскільки, враховуючи положення ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», підстави для цього відсутні, оскільки право застави на вказаний автомобіль виникло до ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів, вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника перед заставодержателем; відсутня письмова згода заставодержателя на звернення стягнення на вказаний автомобіль. Тому вимоги боржника щодо вилучення автомобіля у зберігача є безпідставним.

25.11.2019 державним виконавцем направлено до Київського районного суду подання в порядку ст. 439 ЦПК України щодо примусового проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

15.04.2020 направлено вимогу до АТ КБ «ПриватБанк» щодо руху коштів рахунку боржника.

18.05.2020 року з рахунку боржника було списано грошові кошти у розмір 62 465,87 грн.

02.06.2020 направлено вимогу до АТ КБ «ПриватБанк» щодо руху коштів на рахунку боржника.

21.10.2020 року винесено постанову про арешт майна боржника, а саме квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

21.10.2020у на адресу боржника направлено виклик державного виконавця.

11.06.2020 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт державного виконавця.

18.02.2021 на адресу департаменту реєстрації та цифрового розвитку ХМР направлено вимогу про отримання інформації щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

18.02.2021 направлено вимогу до АТ КБ «ПриватБанк» щодо руху коштів на рахунку боржника.

18.02.2021 направлено вимогу боржнику щодо надання державному виконавцю відділу безперешкодного доступу до майна боржника за адресою АДРЕСА_1 .

18.02.2021 направлено виклик боржнику на 02.03.2021 та 04.03.2021.

02.03.2021 року на прийом до державного виконавця з`явилася боржник ОСОБА_2 та надала пояснення з приводу виконання рішення Київського районного суду м. Харків по справі №640/4928/15-ц.

09.04.2021 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт державного виконавця про перевірку майнового стану боржника.

Щомісяця з заробітної плати боржника утримується грошові кошти у розмірі 20 % в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні. За час примусового виконання рішення з боржника було стягнуто 175 536,00 грн. Щодо посилання скаржника на невжиття заходів щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , то відповідно до інформаційної довідки від 20.11.2019 року, вищевказане майно за боржником не зареєстровано.

Посилання скаржника на бездіяльність виконавця з приводу не реалізації квартири у АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності боржника, є необґрунтованим, оскільки вказане майно перебуває в заставі, а скаржник є заставодержателем, підстави для задоволення вимог скаржника відповідно до ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження відсутні».

При цьому, для реалізації предмета іпотеки потрібно наявність одночасно всіх трьох умов, визначених у ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Натомість іпотекодержателем письмової згоди надано не було на реалізації іпотечного майна. При цьому, посилання скаржника на те, що примусові заходи необхідно проводити відносно цивільного чоловіка боржника - ОСОБА_5 та його майна є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 не є боржником у вказаному виконавчому провадженні, тому державний виконавець не має законних прав здійснювати відносно нього виконавчі дії. Посилання скаржника щодо необхідності звернення виконавця до суду з поданням про поділ майна, належного боржнику та цивільному чоловіку, - є необґрунтованим, оскільки скаржником не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин щодо належності майна боржнику.

Щодо посилання скаржника на бездіяльність державного виконавця щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру боржників, то необхідно зазначити наступне.

Виконавче провадження було відкрито 09.02.2016. Натомість відповідно до статей 8, 9 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» було затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження від 05.08.2016, яким було передбачено забезпечено формування та функціонування Єдиного реєстру боржників. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» (який набув чинності 05.10.2016) відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2016 була винесена до моменту формування та функціонування Єдиного реєстру боржників. При цьому, норми чинного законодавства не містять вимог щодо перенесення відомостей до Єдиного реєстру боржників у разі, якщо постанова про відкриття виконавчого провадження винесено до набрання чинності Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження

Ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд приходить до переконливого висновку, що дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області були правомірними та відповідають Закону, державним виконавцем виконавчі дії проведені в повній мірі та згідно чинного законодавства.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, за результатами дослідження наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, оскільки державний виконавець діяв у межах повноважень та на підставі Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин, відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог, у зв`язку з чим у задоволенні скарги ОСОБА_8 слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 206,263-265,447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Щедріна В.Р., боржник ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -