Номер провадження 2/676/2123/21
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

і м е н е м У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання - Стецюк- Стебницької Н.С.

справа № 676/4759/21

розглянувши в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Мonobank»,-

В С Т А Н О В И В :

АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 14.09.2018 року у розмірі 17 564,9 грн. станом на 15.03.2021 року.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.08.2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог , зазначив , що в жовтні 2017 року АТ «Універсал банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам ( фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

14.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомлений та отримав примірники у мобільному додатку документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Крім того, підтверджує, що всі наступні правочини можуть вчинятися відповідачем та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі вищевказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, прострочення сплати щомісячного платежу сягнуло понад 90 днів станом на 30.01.2019 року, у зв`язку з чим , на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов , відбулося істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Позивач 30.01.2019 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте, ОСОБА_1 на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості , у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18,5.19 кредит 29.05.2019 року став у формі «на вимогу». Тому , виникла заборгованість відповідача перед банком , яка станом на 15.03.2021 року становить 17 564,9 грн. і складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 6 476,14 грн. та із заборгованості за пенею та комісією в розмірі 11 088,76 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином , судовими повістками .

За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.279 ЦПК України.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у повному об`ємі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 14.09.2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомлений та отримав примірники у мобільному додатку документів, та зобов`язується виконувати його умови. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Усе листування щодо цього договору здійснюється через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі вищевказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, прострочення сплати щомісячного платежу сягнуло понад 90 днів, чим порушив вимоги п. 5.16 Розділу ІІ Умов, яким передбачено, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.

30.01.2019 року позивачем було направлено повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте, ОСОБА_1 на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості , у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 29.05.2019 року, став у формі «на вимогу». Тому, виникла заборгованість відповідача перед банком , яка станом на 15.03.2021 року становить 17 564,9 грн. і складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 6 476,14 грн. та із заборгованості за пенею та комісією в розмірі 11 088,76 грн..

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 6 476,14 грн..

Анкета-заява від 14.09.2018 року містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію. При цьому заява не містить даних про умови кредитування. У анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, в анкеті-заяві не зазначено строку дії кредитного договору, умови та порядок нарахування та сплати процентів від простроченої суми заборгованості згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Окрім того, витяг з «Тарифів банку» та витяг з «Умов обслуговування рахунків фізичної особи», які додані позивачем до позовної заяви, не містить підпису позичальника.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Договору про надання банківських послуг «Мonobank», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Крім цього, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Таким чином, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦПК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», далі Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку https:www.monobank.ua/terms, неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом , тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в розмірі 17 564,9 грн. станом на 15.03.2021 року, яка складається із : загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 6 476,14 грн., заборгованості за пенею та комісією 11 088,76 грн., відсутні, оскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви-анкети не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з відповідача заборгованості лише за тілом кредиту у розмірі 6 476,14 грн., в іншій частині позову, а саме заборгованості за пенею та комісією, слід відмовити за безпідставністю.

У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (36,9%) в розмірі 837,6 грн..

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279, 141, 280, 282 ЦПК України, ст. 526, 549, 550, 554, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства « Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) - заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.09.2018 року у розмірі 6 476,14 грн., станом на 15.03.2021 року та 837,6 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку , встановленим цим Кодексом . У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Дата складення повного судового рішення 30 грудня 2021 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.