Єдиний унікальний номер: 378/42/21
Провадження № 2/378/69/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернулось АТ КБ „ПриватБанк", посилаючись на те, що відповідно до заяви б/н від 16 вересня 2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 24 вересня 2020 року має заборгованість 14170 грн., з яких 9511,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 678,51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 3980,38 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ „ПриватБанк" 10189,62 грн, з яких: 9511,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 678,51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 гривень.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідач до суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Крім того, суду подав довідку, відповідно до якої заборгованість перед банком ним погашена.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши подані письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

16.09.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з відповідачем, згідно з умовами якого останній отримав кредиту вигляді встановленого кредитного ліміту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, що підтверджується копією заяви (а. с. 44).

У вищевказаній заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору позивач додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в т. ч. «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua (а.с. 45, 46-78).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 24 вересня 2020 року складає: 14170 грн., з яких 9511,11 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 678,51 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 3980,38 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 7-17, 18-41).

За ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із довідки АТ КБ «ПриватБанк» встановлено, що станом на 05.03.2021 року ОСОБА_1 не має заборгованості перед вказаним банком (а.с. 131).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 42 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 207, 509, 525, 526, 530, 611, 626, 628, 1048, 1049, 1050 ч. 2, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко