ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3789/20 Провадження № 2/636/240/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Орла В. ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Чугуївським міським судом Харківської області від 30.01.2020, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня винесення судового рішення до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на даний час він отримав травму, ніде не працює та не отримує додаткового доходу, розмір аліментів визначається із середньої заробітної плати працівника в Харківській області за відповідний період, тобто сума аліментів в розмірі 1875,00 грн. є для нього неможливою. Також вказував, що на даний час він уклав новий шлюб, від якого має малолітнього сина. Дружина знаходиться також на його утриманні? оскільки у зв`язку із доглядом за дитиною ніде не працює та отримує лише допомогу по догляду за дитиною. Тому, враховуючи скрутне матеріальне становище, зміну сімейного стану та стан його здоров`я, на цей час він може сплачувати лише 1/6 частину від всіх видів заробітку щомісяця.

Відповідач ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, в якій просила в задоволені позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що станом на 07.12.2020 наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 5193,51 грн. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 син позивача ОСОБА_5 досяг трирічного віку, у зв`язку із чим його дружина має можливість працевлаштуватись, тобто не бути на повному утриманні позивача. Зазначала, що вона самостійно утримує дитину, отримує мінімальну заробітну плату, більшість якої йде на сплату комунальних платежів, одяг дитини, купівлю ліків, навчання та розвиток дитини. Також позивачем не надано жодного медичного документа за 2020 рік на підтвердження його непрацездатності на даний час.

Представник позивача адвокат Орел В. в судовому засіданні надав письмові пояснення, в яких просив позов задовольнити. Позивач ОСОБА_1 підтримав думку свого адвоката.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, поклавшись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши думку сторін, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Чугуївським міським судом Харківської області 30.01.2020 виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2020 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками зазначені сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини у встановленому судом розмірі. При цьому, ОСОБА_1 знаходиться у працездатному віці, доказів на підтвердження того, що на даний час він є непрацездатним, суду не надав.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача і дітей, та з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, а також те, що прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому зменшити розмір аліментів до розміру 1250,00 грн. на утримання дитини суд вважає неможливим.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд враховує, що наданими позивачем доказами не підтверджуються обставини про те, що його матеріальний стан змінився в бік його зменшення, а матеріальний стан відповідача - в бік його збільшення; погіршився або поліпшився стан здоров`я когось із них. Низький рівень його матеріального становища не позбавляє його обов`язку утримувати свою дитину від шлюбу з відповідачем.

З врахуванням викладеного, суд не вбачає достатніх правових підстав для зменшення розміру аліментів, а відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, стягнутих судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області у справі № 636/286/20 від 31.01.2020, на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -

Повний текст рішення виготовлений 09.03.2020