Справа № 646/3269/18
№ провадження 2/646/96/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої-судді: Шелест І.М.

за участю секретарів судового засідання: Шинкарчук А.Я., Волошко К.І., Саламахи

В.О., Коммунарової А.О.

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харків цивільну справу № 646/3269/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів -

у присутності позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

У 2018 році ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 15 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було підписано договір будівельного підряду, згідно з яким підрядник зобов`язався за завданням замовника виконати ремонтні роботи у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . На виконання умов договору позивачем було сплачено відповідачу 305 020, 00 грн, проте під час укладання договору підряду сторонами не було погоджено істотних умов договорів даного типу. Крім цього, між сторонами жодного разу не підписувався акт прийому-передачі виконаних робіт. Станом на січень 2018 року ремонт вказаних квартир не був завершений. Тому позивач вважає, що є підстави для визнання договору підряду від 15.09.2017 неукладеним, адже сторони не погодили всі істотні умови, що притаманні йому та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів. А також позивач зазначив, що станом на 23.03.2018 сума процентів за користування безпідставно набутими відповідачем грошовими коштами становить 18 057,02 грн., а інфляційні витрати дорівнюють 14 183, 38 грн. Тому позивач просила стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у загальному розмірі 337 260,40 гривень.

30.05.2018 ухвалою суду було залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 16.07.2018 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

10.08.2018 до суду надійшли заперечення, в яких представник відповідача адвокат Коломійцев А.Ю. вважає позовну заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, що підтверджується розпискою від 30.01.2018 в якій зазначено, що ОСОБА_2 отримав не аванс, а плату за виконані роботи по закінченню ремонту квартир. Відповідно до договору підряду (п.3.4) відповідач мав залучити до виконання договору третіх осіб. Відповідно до договору № 1610 від 16.10.2017, відповідач залучив до штукатурних робіт ФОП ОСОБА_4 , з яким уклав договір. Договір був виконаний у повному обсязі і без зауважень, про що свідчить акт прийому виконаних робіт від 05.11.2017. Крім того, позивач надав у якості доказів отримання грошових коштів письмові розписки, які свідчать про те, що грошові кошти позивач передавав 4 рази: 15.09.2017, 17.10.2017, 24.10.2017 та 30.01.2018. Таким чином, позивач передавав грошові кошти протягом 4 місяців, що підтверджує виконання договору відповідачем. Також позивач звертався до поліції із заявою про здійснення злочину незавершеним ремонтом вказаних квартирах. Таким чином, позивач підтверджує, що роботи фактично виконувались, але вважає, що не були завершені. Також 20.04.2018 відповідачем було направлено лист з актами виконаних робіт для підпису позивачем та рахунками із зазначенням здійснених робіт, який отримано не було і повернуто за закінченням строку зберігання. Крім того, укладений договір є договором підряду, що регулюється ст. 837 ЦК України, а не договором будівельного підряду, який визначений ст. 875 ЦК України.

14.08.2018 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків.

Обґрунтовуючи зустрічні вимоги ОСОБА_2 зазначив, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір підряду без номеру від 15.09.2017 на здійснення ремонтних робіт у квартирах АДРЕСА_4 на загальну суму 353 486, 50 грн. Умовами договору передбачалось, що позивач за зустрічним позовом зобов`язується виконати ремонтні роботи у квартирах в новозбудованому будинку, а відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 повинна сплатити вартість виконаних робіт. На виконання договору ОСОБА_1 сплатила чотирма траншами 305 020, 00 грн, про що є відповідні розписки. Всі роботи були виконані в повному обсязі, під час виконання робіт позивач залучав третіх осіб. Під час виконання робіт письмових зауважень до якості робіт не надходило, відповідач від виконання договору письмово не відмовлявся. Після виконання робіт, відповідно до п.4.2 Договору ним було направлено акти виконаних робіт для підпису ОСОБА_1 з супровідним листом, який містив вимогу про сплату залишку коштів за договором, який отримано не було і повернуто за закінченням строку зберігання. Подання позову ОСОБА_1 вважає відмовою від виконання взятих нею зобов`язань. Тому просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором підряду 48 466, 50 грн (353 486, 50 305020,00). А також судові витрати по справі у сумі 750,74 грн та витрати на правову допомогу у сумі 5000, 00 грн.

05.11.2018 ухвалою суду зустрічний позов прийнятий до розгляду та об`єднаний із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Крім того, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

18.06.2019 до суду надійшов уточнений позов ОСОБА_1 , який ухвалою суду від 18.06.2019 прийнято до провадження, а також закрито підготовче провадження у справі, призначений судовий розгляд по суті.

В уточненому позові ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти у сумі 305 020, 00 грн, а також проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 22 873, 34 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні підтримали уточнений позов. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити зустрічний позов. ОСОБА_2 у судовому засіданні 09.11.2020 зазначив, що грошові кошти отримав, роботи проводив одночасно в трьох квартирах. Була усна домовленість про те, що матеріали він буде закупати сам. Є кошторис і кількість робіт, які повинні провести. Після завершення штукатурки та стяжки підлоги були проведені заміри. Згідно вказаним замірам була виплачена остання сума. Вона була меншою, ніж домовлялися.

Сього числа у судове засідання не з`явилися, направили заяву про розгляд справи без їх участі, заперечували проти первісного позову та просили задовольнити зустрічний позов повністю.

Цивільно процесуальним кодексом України визначено, що суд розглядає цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст. 12 ЦПК України)

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.(ст. 13 ЦПК України).

На підставі наданих сторонами доказів встановлено, що 15.09.2017 року між ОСОБА_1 , як замовником, та ОСОБА_2 , як підрядником, було укладено «Підрядний договір». Відповідно до умов договору підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати ремонтні роботи у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 відповідно до проектно кошторисної документації, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи. Об`єм, характер та вартість робіт визначаються робочими кресленнями та кошторисами, які є невід`ємною частиною даного договору (п.п. 1.1, 1.2.).

Вартість усього комплексу робіт складає 380 093,00 грн. відповідно до наданого кошторису і договірної вартості, передбаченої в додатку № 1 до Договору. Сума зі знижкою 7% складає 353 486, 50 грн. (п. 2.1).

Даним договором передбачено внесення авансу у розмірі 20% від суми договору, оплата замовником виконаних підрядником робіт не пізніше п`яти днів після підписання сторонами акту прийому передачі окремого етапу виконаних робіт (п.п. 2.4, 2.3)

Договором обумовлено строк виконання робіт протягом 120 робочих днів із дня сплати авансу замовником.(п. 3.1)

Даним договором сторонами визначено порядок передачі та приймання робіт: п.4.1 приймання виконаних підрядником етапів робіт виконується представником замовника у 3-денний строк з моменту пред`явлення роботи до передачі; п. 4.2 по закінченню виконання роботи в цілому сторони підписують акт приймання-передачі всього об`єму виконаних робіт (а.с. 6-7).

На виконання умов договору позивачем ОСОБА_1 було сплачено відповідачу ОСОБА_2 305 020, 00 грн., що підтверджується копіями розписок:

-від 15.09.2017, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав суму 76 020, 00 грн у якості авансу за будівельно-ремонтні роботи квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 ;

-від 17.10.2017, відповідно до якої ОСОБА_5 на рахунку № НОМЕР_1 на загальну суму по трьом квартирам 144 343, 46 грн. підтвердив отримання ним 62 000, 00 грн. ;

-від 24.10.2017, відповідно до якої на рахунку № НОМЕР_2 на загальну суму 255649, 41 грн. ОСОБА_2 підтвердив отримання ним 118 000, 00 грн, із зазначенням «на будівельно-оздоблювальні роботи згідно рахунку № 2»;

-від 30.01.2018, де зазначено «Я, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 49000,00 грн за проведені роботи за закінченням будівництва в квартирах АДРЕСА_7 (а.с.8-9).

Таким чином, на підставі наданих позивачем доказів встановлено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 305020,00 грн., що відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував.

Проте, як зазначає позивач ОСОБА_1 під час укладання договору підряду сторонами не було погоджено проектно-кошторисну документацію. Між сторонами жодного разу не підписувався акт прийому-передачі виконаних робіт. Станом на січень 2018 року ремонт вказаних квартир не був завершений.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли договірні правовідносини, пов`язані з проведенням ремонту трьох квартир. На виконання своїх договірних зобов`язань ОСОБА_2 надав такі докази:

договір на виконання штукатурних робіт № 1610 від 16.10.2017, укладений між ОСОБА_2 , як замовником, та ОСОБА_4 , як підрядчиком, відповідно до якого ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання виконати штукатурні роботи у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_8 ., об`єм яких складає 457 кв.м., вартість робіт 66 965, 00 грн (а.с. 106-107);

акт про приймання виконаних робіт № 1610 від 05.11.2017, відповідно до якого підрядчик ОСОБА_4 виконав роботи по штукатурці стін у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_8 та отримав за її виконання суму 66265, 00 грн. Зазначений акт підписаний ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 108);

план демонтажу та встановлення перегородок, вимірювальний план у двох 2 кімнатних квартирах по АДРЕСА_9 (однакові за проектом); а також план розташування сантехприладів, план електрики план розміщення меблів та у 2-кімнантній квартирі по АДРЕСА_9 , які складені і підписані ОСОБА_6 (а.с. 109-119);

супровідний лист від 19.04.2018 про направлення ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 , відповідно до п.4.2 Договору підряду від 15.09.2017, для підписання двох примірників акту прийому передачі виконаних робіт від 19.04.2018 з рахунками до нього з наменуванням обсягу робіт на загальну суму 380093, 00 грн. з супровідним листом, який містив вимогу про сплату залишку коштів за договором у сумі 48 466,50 грн, який ОСОБА_1 отримано не було і повернуто за закінченням строку зберігання (а.с. 121-135).

відповідь начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області про те, що 05.03.2018 надійшло звернення ОСОБА_1 , щодо протиправних дій ОСОБА_2 , який начебто шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами останньої, дане повідомлення не були внесено до ЄРДР, матеріали ЖЄО № 9806 від 05.03.2018, були розглянуті згідно Закону України «Про звернення громадян».(а.с.79-89);

09.11.2020 у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що є дочкою позивача. Відповідача знає у зв`язку з проведенням ремонтних робіт, знайшла його за оголошенням на сайті, де домовилась про ремонт, з ОСОБА_2 склалися довірливі відносини, коли дізналася про те, що ОСОБА_2 також проживав у Ізраїлі у тому самому місці на паралельній вулиці. При підписанні договору було обумовлено, що вони почнуть роботи з штукатурки, а згодом будуть зроблені технічний проект і будуть надані креслення. За весь період не надавалися акти виконаних робіт, їх здача не відбувалась зі слів матері. Потім разом із ОСОБА_2 вони пішли до квартири, де була зроблена штукатурка, підлога, переставлена стіна (однак не на ту відстань). Тобто роботи були виконані частково у квартирі АДРЕСА_6 , однак неякісно, квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_10 не були зроблені зовсім. У цілому була передана сума 305 000, 00 грн. У телефонній розмові на пред`явлені претензії, відповідач обіцяв все виправити. Після отримання у січні 2018 4 коштів сумі 49000 грн ОСОБА_2 відмовився виконувати роботи. Їй не було відомо, на яку саме суму здійснено роботи. Після проведеного ремонту було запрошено електрика, який повідомив, що проводка електрична була погано зроблена, неправильно зроблений електромонтаж на кухні та в одній кімнаті. Після 30.01.2018 у квартирі ОСОБА_2 не було, ремонт вже не робився. Після того, заїхали інші ремонтники, новий електрик поставив розетки. Переробили сантехніку, труби. Після чого, заяви до поліції писала вона, а підписувала її мати.

З пояснень ОСОБА_1 від 03.05.2018, наданих правоохоронним органам, вбачається, що остання повідомила про отримання ОСОБА_2 авансу в розмірі 76020,00 грн., після чого ОСОБА_2 розпочав купувати будівельні матеріали та вести ремонтні роботи в квартирах, далі вона передала йому 17.10.2017 62000, 00 грн., 24.10.2017 118000,00 грн., потім став просити ще 100000 грн., але вона призупинила виконання будівельних робіт до прибуття дочки. У січні 2018 приїхала її дочка і вони стали розбиратися у наданих ОСОБА_2 кошторисах і встановили завищення вимірів і включення робіт, які не проводилися. Після проведених вимірів, вона сплатила йому 30.01.2018 - 49000,00 грн. Пізніше вона з`ясувала, що закупка будівельних матеріалів проводилася по завищеним цінам, у більших об`ємах, ніж потрібно, у наданих ОСОБА_2 звітах ціна не відповідала тим, за якими він дійсно придбавав будівельні матеріали, викрав електричні дроти. Що вони найняли іншого електрика та будівників, які переробляли те, що зробив ОСОБА_2 : електрику, сантехніку.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частин першої, третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін.

Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.

Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

За відсутності цих умов ціну може встановити суд на основі звичайно застосовуваних за аналогічні роботи цін з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним в момент одержання особою, що направила оферту, акцепту.

Відповідно до положень статті 875 ЦК України параграфу 2 глави 61 за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Таким чином договір будівельного підряду визначається як окремий вид договору підряду, який регулює договірний тип правовідносин у сфері створення та передання результатів будівництва та інших будівельних робіт на умовах підряду. Положення цього параграфу є спеціальними до договору підряду.

Відповідно до ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Визначення сфери дії положень Цивільного кодексу щодо будівельного підряду значною мірою залежить від змісту понять будівництва (нового) та спорудження, будівлі та споруди. Із формулювання «будівля або інша капітальна споруда», що використовується не тільки в ст. 793 797 ЦК, а і в заголовку параграфа четвертого глави 58 Цивільного кодексу, можна зробити висновок про те, що будівля завжди є капітальною, тобто належить до категорії нерухомого майна, як воно визначається у ст. 181 ЦК. Що стосується розмежування понять будівлі (будівництва), з одного боку, та споруди (спорудження), з іншого, то в Тлумачному словнику (с. 343) слово «будувати» інтерпретується як «споруджувати, зводити будь-яку будівлю», а слово «споруджувати» як «будувати, зводити що-небудь», тобто поняття, що розглядаються, в українській мові, мають розумітися як тотожні. Викладене дає підстави для висновку про те, що норми про будівельний підряд поширюються на капітальне будівництво об`єктів, що належать до нерухомості.

Крім того, норми про будівельний підряд поширюються на відносини щодо капітального ремонту, реконструкції (технічного переобладнання) підприємств, будівель (зокрема, житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єктів. Віднесення пусконалагоджувальних і навіть інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта, до таких, стосовно яких можуть укладатись договори будівельного підряду, надає терміну «будівельний підряд» дещо умовного значення і зменшує визначеність тієї сфери, де застосовуються положення ст. 875 886 ЦК. Тому у випадках, коли укладаються договори про виконання робіт, пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта, доцільно включати до їх змісту умови про законодавство, яке буде поширюватись на зобов`язання, що виникли на підставі такого договору.

Так, відповідно до ДБН В.3.2-2-2009, реконструкція житлового будинку - перебудова житлового будинку з метою поліпшення умов проживання, експлуатації, зміни кількості житлових квартир, загальної і житлової площі тощо у зв`язку зі зміною геометричних розмірів, функціонального призначення, заміною окремих конструкцій, їх елементів, основних техніко-економічних показників (Закон України "Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду"); капітальний ремонт - ремонт житлового будинку з метою відновлення його ресурсу з заміною за необхідності конструктивних та огороджувальних елементів, систем інженерного обладнання, а також поліпшення його експлуатаційних показників.

Викладене, що стосується предмета договору будівельного підряду, в основному узгоджується з визначенням в Господарському кодексі договору підряду на капітальне будівництво як такого, що укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об`єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт, а також на виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов`язаних з будівництвом об`єктів.

Тому суд вважає безпідставним посилання позивача ОСОБА_1 у позові на п.п. 4, 5, 12 Постанови КМУ від 01.08.2005 № 668 «Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду у капітальному будівництві» підтвердження того, що мав місце договір будівельного підряду.

Так, відповідно до п. 3 даної Постанови у цих Загальних умовах термін роботи вживається у такому значенні: будівельні, монтажні, проектні, пусконалагоджувальні

та інші роботи, пов`язані з будівництвом об`єкта.

З укладеного між сторонами у справі договору вбачається, що між сторонами 15.09.2017 укладено договір підряду, в якому ОСОБА_2 , як підрядник, зобов`язався перед ОСОБА_1 за її завданням виконати «наступні роботи в квартирі за адресом: АДРЕСА_11 . 103 відповідно до проектно кошторисної документації, далі по тексту «Роботи».

В ході судового розгляду встановлено і не заперечувалося сторонами у справі, що ОСОБА_2 зобов`язався виконати певний перелік ремонтних та монтажних робіт у трьох квартирах багатоповерхового будинку та відповідного переобладнання, а саме, здійснення стяжки підлоги, стін та стелі, обштукатурювання, облаштування електрики, сантехніки та водовідведення, монтаж перегородок тощо.

Виходячі із змісту наведених норм, суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини договору підряду.

З аналізу Глави 61 «Підряд» параграфу 1 «Загальні положення про підряд», параграфу 3 «Будівельний підряд» ЦК України вбачається, що законодавцем не встановлено форми договору будівельного підряду.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із статтею 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, договір підряду може укладатися як в усній, так і в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч.1 та 2 ст. 640 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

З аналізу вищезазначених норм цивільного законодавства, суд робить висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

Судом встановлено, що укладеним між сторонами договору підряду від 15.09.2017 узгоджено його предмет, договірну ціну, строк виконання робіт, порядок здачі приймання робіт; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за порушення умов договору підряду, що підтверджує сама позивачка в своєму позові. Крім того, вказаним договором передбачено складання проектно кошторисної документації, що відповідно до ст. 843 ЦК України є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

Сторонами у справі не надано доказів щодо складання та змісту проектно-кошторисної документації, а також тієї обставини, хто зі сторін цього договору зобов`язаний таку документацію підготувати.

В той же час судом встановлено, що на виконання умов даного договору ОСОБА_1 передала аванс у сумі 76020,00 грн., а в подальшому, відповідно до наданих ОСОБА_2 рахунків, проводила оплату виконаних робіт (17.10.2017 62000,00 грн. 24.10.2017 118000,00 грн.), а 30.01.2018 отримав 49000, 00 грн. «за проведені роботи за завершенням будівництва в квартирах АДРЕСА_12 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_6 ». Тобто, ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 305020,00 грн. без складання акту прийому здачі окремого етапу виконаних робіт, проте доказів надання зауважень в письмовому виді з зазначенням переліку необхідних додаткових робіт та строку їх виконання або інших зауважень суду, відповідно до умов договору, суду не надала.

Також судом встановлено і не заперечувалося сторонами у справі, що ОСОБА_2 проведений певний обсяг електромонтажних робіт, монтаж труб водопостачання та водовідведення, монтаж сантехніки, штукатурні та інші роботи, об`єм, якість та вартість яких не влаштовує позивача за первісним позовом ОСОБА_1 .

З аналізу вищезазначених норм цивільного законодавства та встановлених у судовому засіданні фактичних обставин, суд вважає, що підстави для визнання договору підряду від 15.09.2015 неукладеним відсутні, оскільки умови договору частково були виконані сторонами: ОСОБА_1 сплачено частково ціну договору, а ОСОБА_2 виконані роботи, проте не надано належних доказів щодо виконання їх в повному обсязі.

Відповідно ч.1, 2 до ст. 1214 ЦК Уккраїни особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною третьою ст. 1214 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Правові підстави вважати, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 305 020, 00 грн. безпідставно відсутні, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд виходить також з того, що ОСОБА_1 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 70000 грн. на підставі ч. 3 ст 651, ч. 4 ст. 653, пп. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, мотивуючи свій позов тим, що на користь ОСОБА_8 на виконання умов договору підряду від 15.09.2017 було сплачено грошові кошти на виконання ремонтно будівельних робіт більше, ніж фактично було проведено. Тобто, фактично ОСОБА_1 визнає факт проведення ОСОБА_2 певного об`єму робіт на виконання умов договору, але на 700000, 00 грн. менше, ніж визначено досятгутою ними домовленістю. У даній справі ОСОБА_1 подано клопотання про призначення у справі судової будівельної експертизи.

Суд також вважає таким, що не підлягає задоволенню зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 48 466, 50 грн., а саме різниці між ціною договору підряду 353486,50 грн. та фактично сплаченими на виконання договору ОСОБА_1 305010,00 грн.

Відмовляючі у задоволенні позову, суд виходить з того, що позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов договору підряду від 15.09.2017 в повному обсязі. Надані ним докази, рахунки, акт виконаних робіт, плани, які не підписані іншою стороною договору, не свідчать про виконання умов договору підряду в повному обсязі.

При вирішенні даного спору, суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу й на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Виходячи з викладеного суд надав правову оцінку виключно визначальним позиціям сторін у даній справі, а не абсолютно усім доводам. При цьому, суд вважає, що це не впливає на обґрунтованість даного судового рішення, а також не свідчить про неповноту дослідження судом обставин справи та доводів сторін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.7,13,141,263-265,353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_13 .

Представник позивача: адвокат Максимов М.І., місцезнаходження: м. Харків, пр-т. Московський, 199 Д-5, оф. 306.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_14 .

Представник відповідача: адвокат Коломійцев А.Ю., місцезнаходження: м. Харків, вул. Культури, 14.

Повний текст рішення виготовлений 16.12.2021

Суддя І. М. Шелест