Справа № 2-19/2012
Провадження № 6/314/100/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н. Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі № 2-19/2012,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчих документів у цивільній справі № 2-19/2012. Заяву обгрунтовано тим, що 13.06.2012 Вільнянським районним судом Запорізької області ухвалено рішення по справі № 2-19/2012, на підставі якого було видано виконавчий документ про звернення стягнення на предмет іпотеки - належний ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки та передачі інших прав у відповідності до діючого законодавства, а також передати АТ Кб «ПриватБанк» в управління житловий будинок АДРЕСА_2 . Листом Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.10.2021 № 18.4-38/33699 повідомлено, що зазначені у заяві стягувача виконавчі документи, за якими боржником є ОСОБА_1 , згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконані у відділі не перебували. Заявник стверджує, що на момент отримання виконавчих документів діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому виконавчі листи на примусове виконання не пред`являлись, перебували в архіві банку, були втрачені з підстав неодноразової зміни адреси архіву банку. Просить поновити строк пред`явлення виконавчого документа у цивільній справі № 2-19/2012 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , видати дублікат виконавчого документа у цивільній справі № 2-19/2012за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку із неявкою учасників справи, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи встановлюється, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.06.2021 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_2 ..

Із листа Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.10.2021 № 18.4-38/33699 встановлюється, що зазначені у заяві стягувача виконавчі документи за якими боржником є ОСОБА_1 , згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконані у відділі не перебували.

За правилами ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За приписами ст. ст. 80,81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши матеріали справи, не знаходить досить підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, адже поважність таких причин пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Введення мораторію і, як наслідок, відсутність інтересу на звернення до виконання рішення суду не є поважною причиною пропуску строку звернення до виконання виконавчих листів, оскільки у випадку неможливості виконання рішення суду цивільним процесуальним законодавством передбачено процедуру відстрочення виконання рішення суду, оскільки мораторій є тимчасовим заходом. А з наведених заявником обставин вбачається, що стягувач не вжив жодних заходів за для виконання рішення суду протягом тривалого часу, без поважних причин, оскільки відсутність інтересу до виконання рішення суду у зв`язку з певними обставинами неможливо вважати поважною причиною для бездіяльності стосовно захисту свого права.

Верховний суд у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14 вказав, що після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Європейський суд з прав людини в свої рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.

За таких підстав, зважаючи на ту обставину, що жодних підтверджень поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви стягувача про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вказує Європейський суд з прав людини, у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21.02.1975, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17.01.2012, заява № 36760/06, § 230). Європейський суд з прав людини зазначає, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух.

Верховний суд у постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11, дійшов висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

За таких обставин, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листів у цивільній справі №2-19/2012 до виконання сплинув, поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання заявником не доведено, суд приходить до беззаперечного висновку, що у задоволенні заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і в частині видачі дубліката виконавчого документа слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 433, ч. 1 п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі № 2-19/2012, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Н. Ю. Мануйлова

22.12.2021