ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8273/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гусак О.С., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей у загальному розмірі 39 513 грн 50 коп. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у період з 25 вересня 2004 року, який було розірвано рішенням суду 9 грудня 2019 року. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_4 . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва було стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 4800 грн щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Окрім аліментів відповідач відмовлявся надавати кошти на додаткові витрати на дітей. Зазначає, що у травні 2020 року позивач понесла додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 у вигляді проведення консультації дитячого офтальмолога та лікування зору у розмірі 832 грн. У період з липня 2020 року по дату звернення до суду з позовом року позивач понесла додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 у вигляді оплати курсів англійської мови, оплати навчання у художній школі, стоматологічного лікування та лікування зору, проведення лабораторного дослідження (ПЛР) у загальному розмірі 78 195 грн. Вказує, що відповідач в змозі нести додаткові витрати, пов`язанні зі здобуттям їх дітей освіти та понесених на лікування, а тому просить стягнути з нього половину від понесених позивачем додаткових витрат.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд Дарницького районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

23 жовтня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог у якій просила також стягнути з відповідача половину понесених нею додаткові витрати на дітей після подачі позову до суду, які полягають в оплаті ортодонтичного лікування дочки ОСОБА_3 у період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року в розмірі 12600 грн та витрат на навчання дочки ОСОБА_3 у період з вересня 2021 року по жовтень2021 року в розмірі 5 388 грн.

У визначений судом строк від відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого ОСОБА_2 позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Вважає позов необґрунтованим, а тому таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на дочку ОСОБА_3 , то відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на стоматологічне лікування дочки не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довела, що ці витрати викликані особливими обставинами, пов`язаними з хворобою дитини і не надала доказів того, що дочка потребувала такого лікування, та чи була реальна необхідність таких витрат, зокрема саме у приватному медичному закладі. Вважає ціни на лікування необґрунтовано завищеними. Також вказує на те, що має невеликий заробіток та за станом здоров`я може працювати лише на низькооплачуваних роботах. Крім того відповідач зазначив, що його батьки є особами похилого віку і отримують незначну за розміром пенсію, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Також відповідач просив суд відмовити у стягненні з нього понесених позивачем витрат по сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Вважає, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Звертав увагу суду на те, що позивачем до позову не додано детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання позивачу професійної правничої допомоги.

17 листопада 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій посилається на те, що додані позивачем до позову докази понесення витрат на ортодонтичне лікування дочки ОСОБА_3 є достатніми і достовірним. При цьому, ставить під сумнів посилання відповідача на незначний дохід у вигляді заробітної плати, оскільки після відрахування з нього аліментів, що стягуються на дітей, сума залишкових коштів є недостатньою для життя та забезпечення відповідача, у тому числі і для надання матеріальної допомоги батькам. Додані до відзиву медичні документи датовані 2019 роком та не встановлюють наявність захворювань у відповідача на теперішній час, а вказують на хвороби, які були наявні у нього понад 3 роки тому. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу вказує, що їх розмір є обгрунтованим та пропорційним до предмета пору і оплачений позивачем у повному обсязі. При цьому відповідачем до відзиву не додано жодних доказів щодо неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу та не надано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, чим не виконано вимог ч. 6 ст. 137 ЦПК України. З огляду на зазначене вважає доводи та вимоги викладені відповідачем у відзиві такими, що ґрунтуються на припущеннях, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року, який було розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 9 грудня 2019 року (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народилась дочка ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 (а.с. 4, 5).

Спільні діти сторін проживають разом з матір`ю, що не заперечується відповідачем.

13 травня 2020 року позивач звернулась з дочкою ОСОБА_4 за консультацією дитячого офтальмолога до ТОВ «Медичний центр «Добробут», у зв`язку з погіршенням стану зору дочки (а.с.41) та понесла витрати по оплаті консультації та лікування у розмірі 832 грн.

У період з жовтня 2020 року по травень 2021 року позивач понесла витрати по оплаті ортодонтичного лікування дочки ОСОБА_3 у загальному розмірі 56 500 грн.

На підтвердження тієї обставини, що станом на липень 2020 року неповнолітня дитина сторін ОСОБА_3 , мала ортодонтичну патологію - 1 клас недорозвинена верхня щелепа, двосторонній перехресний прикус в області 14, 24 зубів та дистонія 13, 23 зубів і їй призначено лікування у вигляді брекет системи на верхню та нижню щелепу строком на вісімнадцять місяців, позивачем надано довідку «Студияортодонтии доктора Раухи» від 28 липня 2021 року (а.с.15).

Вказаний доказ є належним та достатнім для висновку про те, що лікування дочки сторін ОСОБА_3 було викликано особливими обставинами та проведено за рекомендацією лікаря.

Крім того, 31 січня 2021 року позивач в інтересах спільної доньки сторін ОСОБА_3 уклала з ТОВ «КЛІНІКА ВІЗОБУД-ПЛЮС» договір № 57, предметом якого є проведення програми рефракційної терапії у період з 1 лютого 2021 року по 31 січня 2022 року (а.с.35-40). Вартість лікування складає 11 000 грн, витрати по оплаті якого позивачем сплачено в повному обсязі.

Вказаний доказ є належним та достатнім для висновку про те, що лікування дочки сторін ОСОБА_3 було викликано особливими обставинами та проведено за рекомендацією лікаря.

28 липня 2020 року неповнолітній дочці сторін ОСОБА_3 було зроблено лабораторне дослідження ПЛР, у зв`язку з чим позивач понесла витрати по його оплаті у розмірі 770 грн.

Крім того, позивач посилається на те, що дочка ОСОБА_3 має схильність до малювання та вивчення іноземних мов, тому додатково навчається у ТОВ «Кембрідж Клуб», де займається вивченням англійської мови та відвідує факультативні заняття у школі з художньої майстерності. За навчання у період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року позивач понесла витрати у загальному розмірі 27 913 грн.

Понесення позивачем вказаних витрат підтверджується долученим до матеріалів справи платіжними документами (а.с. 16- 35, 42, 43, 69-75).

Частиною 1 ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача половину додаткових витрат на дочок сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач витратила кошти на лікування дочки ОСОБА_4 832 грн, а на лікування та розвиток дочки ОСОБА_3 (23825 грн за курси англійської мови+4048 грн заняття у художній школі+56500 грн ортодонтичне лікування+11000 грн офтальмологічне лікування+770 грн лабораторне дослідження ПЛР) у сумі 69615 грн, що підтверджується чеками, квитанціями та довідками копії яких додані до матеріалів справи.

Таким чином, сума додаткових витрат понесених ОСОБА_1 на дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , становить 96 975 грн, а відтак 1/2 частина понесених нею додаткових витрат на дитину складає 48 487 грн 50 коп., які і підлягають стягненню з відповідача.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Разом з тим, будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку понесених додаткових витрат на дочок відповідач суду не надав.

При цьому, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дітей у розмірі 48 487 грн 50 коп. суд враховує, що відповідачу встановлена третя група інвалідності, однак додані до відзиву медичні документи датовані 2019 роком, не можуть буди належними та достатніми доказами незадовільного стану здоров`я відповідача у 2021 році.

Також суд враховує, щ відповідачем не надано суду належних доказів щодо його скрутного матеріального становища. Оскільки довідка, видана ТОВ «ЕКО-СФЕРА» 18 жовтня 2021 року № ВБЕС0000007 не є належним та достатнім доказом того, що заробітна плата відповідача є його єдиним видом доходу.

Крім того, долучені до відзиву пенсійні посвідчення батьків відповідача не є належними доказами того, що останні мають незадовільне матеріальне становище та потребують матеріальної підтримки зі сторони ОСОБА_2 ..

Вирішуючи питання про стягнення відповідача судових витрати на професійну правничу допомогу понесених позивачем у розмірі 2000 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивачів надано суду письмові докази.

У матеріалах справи міститься витяг із договору про надання правової допомоги № 221 від 11 червня 2021 року, додаток № 1 договору про надання правової допомоги № 221 від 11 червня 2021 року «Винагорода за надання правової допомоги» від 11 червня 2021 року, у якому наведений детальний опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та інформації про їх вартість, квитанція про оплату від 13 червня 2021 року на суму 2000 грн, ордер від позивача на адвоката Новікову Н.І., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Новіковою Н.І. (а.с. 44-48).

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом була звільнена від сплати судового збору за законом, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі статей 6,185, 191,199 Сімейного кодексу України і керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) додаткові витрати на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у загальному розмірі 48 487 гривень 50 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Гусак О.С.