справа № 156/558/20
Провадження № 2/156/32/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Федечко М. О.,

за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.

представника позивача Мельничук Л.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іваничі цивільну справу № 156/558/20 за позовом Органу опіки та піклування Поромівської сільської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Органу опіки та піклування Поромівської сільської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько разом із дитиною проживають в АДРЕСА_1 . З 14 червня 2019 року сім`я відповідача занесена у банк сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах у відділі освіти, соціального захисту, культури, сім`ї, молоді та спорту Пороміської сільської ради. Протягом 2019-2020 років на засіданні виконавчого комітету Поромівської сільської ради двічі розглядалося питання «Про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 щодо виховання малолітнього сина".

ОСОБА_1 неодноразово вручали офіційні попередження щодо відповідальності з дотримання прав малолітніх згідно з законодавством України відповідно до якого батько може бути притягнутий до кримінальної чи адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 постійно стверджував, що зобов`язується сумлінно виконувати батьківські обов`язки й доглядати свою дитину, вчасно інформувати про зникнення малолітнього сина ОСОБА_2

поліцію та спеціаліста органу опіки та піклування Поромівської сільської ради.

3 26 липня 2018 року ОСОБА_2 перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах у службі у справах дітей Іваничівської райдержадміністрації. Протягом терміну перебування на обліку з`ясовано, що батько не займається належним чином вихованням сина ОСОБА_3 , його духовним та моральним розвитком. Дитина систематично залишає місце свого проживання, у зв`язку з чим, у 2018 році влаштований до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської облдержадміністрації (м. Рожище). На підставі заяви батька, рішенням районної комісії з питань захисту прав дитини від 16 серпня 2018 року № 10/4 дитину було повернуто на виховання батькові і попереджено останнього про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків згідно чинного законодавства.

Відповідно до інформації спеціаліста І категорії у справах дітей, сім`ї та молоді Мельничук Л.А. про обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що малолітній ОСОБА_3 має схильність до бродяжництва, а батько хлопчика ОСОБА_1 до зловживання спиртними напоями. Відповідач має низький батьківський потенціал, не займається вихованням та розвитком дитини, не має сформованих навиків догляду за хлопчиком. Відповідач самостійно виховує дитину, оскільки його дружина померла. В будинку на момент звернення до суду проживав ОСОБА_4 , батько відповідача. Зі слів ОСОБА_1 близьких родичів у його родині немає.

З 19 червня 2019 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в Іваничівській ЦРЛ. Однак батько з дитиною самовільно покинув приміщення лікарні про що черговий лікар хірургічного відділення повідомив у Іваничівське ВП Горохівського ВП ГУ НП у Волинській області. Працівниками поліції в цей же день дитина з батьком були доставлені в стаціонар, де ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 19 червня 2019 року по 05 липня 2019 року.

Ставлення ОСОБА_1 до дитини ОСОБА_2 не є позитивним, носить споживацький характер кошти державної соціальної допомоги використовуються ним не за призначенням, для задоволення потреб самого батька. Відповідач офіційно ніде не працю, а лише отримує щомісячну допомогу як одинокий батько. 02 червня 2020 року було встановлено, що ОСОБА_3 проживає в незадовільних умовах, у кімнатах брудно, речі розкидані, на столі наявний брудний посуд з рештками їжі, чарка з-під спиртних напоїв, попільничка з недопалками, в кімнатах гостро відчувався запах тютюну. У будинку на кріслі сидів батько ОСОБА_1 з чітко вираженими ознаками алкогольного сп`яніння.

За направленнями служби у справах дітей Іваничівської РДА від 02 червня 2020 року № 0180/01-31/2-20 малолітнього ОСОБА_3 влаштовано до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської обласної державної адміністрації в м. Рожище.

Органом опіки та піклування Поромівської сільської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно дитини ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, просять позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача Мельничук Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та додатково пояснила, що на даний час дитина знаходиться у Головненській спеціальній школі «Центр освіти» Волинської області через неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Дитина неодноразово самостійно залишала місце свого проживання, що в с. Будятичі Іваничівського району Волинської області. Для встановлення місцезнаходження дитини зверталися у правоохоронні органи. За час перебування дитини у Головненській спеціальній школі батько жодного разу не відвідував сина. Фактично батько своєї поведінки по відношенню до виховання та догляду дитини не змінив, свідомо ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, що слугує підставою для позбавлення його батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позову відмовити та суду пояснив, що з двох з половиною років він самостійно доглядав сина, оскільки померла його дружина. Він проживав у будинку разом із своїм батьком, який допомагав йому у догляді за дитиною. На даний час батько помер. Через скрутне матеріальне становище не міг в повній мірі матеріально забезпечувати сина, однак ніколи не ухилявся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Не заперечує, що дитина залишала місце проживання і неможливо було встановити його місцезнаходження у зв`язку з чим зверталися у правоохоронні органи. На даний час він не може забезпечити належні умови для проживання дитини у будинку, у зв`язку з чим, не заперечує щоб дитина навчалася у спеціалізованій школі. Через карантинні обмеження та незадовільне транспортне сполучення не міг відвідати дитину, але постійно цікавиться сином, телефонує вчителям та запитує про його стан. Вважає, що дитина покидала місце проживання через психологічну травму і можливо йому необхідна допомога психолога. Спиртними напоями він не зловживає, обходиться тимчасовими заробітками та має намір сина забрати додому. На даний час коштів на утримання дитини не отримує. Дитину він дуже любить, хоче забрати його на канікули до себе, запевняє знайти роботу, просить суд не позбавляти його батьківських прав.

Свідок ОСОБА_7 начальник служби у справах дітей Іваничівської РДА в судовому засіданні надала суду показання, що про сім`ю позивача дізналася у 2014 році, коли померла дружина відповідача. На той час у будинку було чисто, одяг та взуття дитини було охайне. Згодом батько не міг забезпечити контроль за дитиною, дитина залишала місце проживання і хлопчик міг сам ходити по м. Нововолинську. При кожних зустрічах із батьком дитини в останнього були чітко виражені ознаки алкогольного сп`яніння. У 2017-2018 роках дитина займалася бродяжництвом.

Заслухваши пояснення учасників судового процесу, свідка, дослідивши докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 32).

Мати дитини, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (копія свідоцтва про смерть а.с. 13).

Довідкою виконавчого комітету Поромівської сільської ради від 04 червня 2020 року про склад сім`ї стверджується, що відповідач разом із сином проживають та зареєстровані у АДРЕСА_1 (а.с.33).

26 липня 2018 року наказом Служби у справах дітей Іваничівської РДА взято на облік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Будятичі, як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах, батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.15).

16 серпня 2018 року рішенням № 10/4 комісії з питань захисту прав дитини Іваничівської РДА повернено малолітнього ОСОБА_2 на виховання батькові ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідача неодноразово офіційно попереджено щодо відповідальності по дотриманню прав дитини згідно із законодавством України (а.с. 19-22, 5).

В період часу з 2018 року по 2019 рік дитина знаходилася на навчанні у філії «Сенкевичівська « Володимир-Волинського ліцею «Центр освіти» Волинської обласної ради (а.с.28-31).

30 вересня 2019 року виконавчим комітетом Поромівської сільської ради прийнято рішення № 66 де зазначено: вважати неможливим вивчити стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як дитина перебуває на навчанні у філії «Сенкевичівська» Володимир-Ворлинського ліцею «Центр освіти» Волинської обласної ради (а.с.50). Таке ж рішення було прийняте 29 січня 2020 року (а.с.51).

Через невиконання батьком своїх батьківських обов`язків 02 червня 2020 року Службою у справах дітей Іваничівської РДА здійснено направлення ОСОБА_2 до притулку для дітей Волинської облдержадміністрації, оскільки він залишав місце постійного проживання (а.с.16).

Висновком № 2 опікунської ради при виконавчому комітеті Поромівської сільської ради поставлено на вирішення перед виконавчим комітетом Поромівської сільської ради питання щодо затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.49). Дитину було поміщено у притулок для дітей Служби у справах дітей Волинської ОДА м. Рожище.

04 червня 2020 року рішенням виконавчого комітету Поромівської сільської ради № 40 затверджено висновок опікнської ради при виконавчому комітеті Поромівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52).

Згідно актів обстеження умов проживання, будинок у якому проживає сім`я відповідача у задовільному стані, наявна окрема кімната для дитини, яка є обмебльована на час відвідування сім`ї у будинку було чисто та наявні продукти харчування, в окремі дні відвідування, навпаки у будинку було не прибрано, продукти харчування відсутні.

Згідно психолого-педагогічною характеристикою учня 2 класу філії «Сенкевичівська» Володимир-Волинського ліцею «Центр освіти» від 03 червня 2020 року, батько не приділяє симу достатньо уваги, цікавиться навчанням сина лише у телефонному режимі. Протягом 2019-2020 років забирав сина лише на осінні та зимові канікули, несвоєчасно привозив на навчання. Хлопчик приїжджав на навчання неохайний, у брудному одязі (а.с.11).

Характеристикою Поромівської сільської ради від 04 червня 2020 ркоу стверджується, що будинок у якому проживає сім`я відповідача газифікований, знаходиться в задовільному стані. Умови проживання малолітньої дитини задовільні, дитина забезпечена вісім необхідним одягом та речами першої необхідності, наявне придатне місце для сну і відпочинку. Скарг на негативну поведінку від сусідів та односельчан в сільську раду не надходило, надходила усна скарга від сусідки на неналежне виховання дитини. (а.с.34).

Звертаючись до суду із позовом орган опіки та піклування Іваничівської РДА покликається на необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки останній самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Представником позивача, ОСОБА_9 надано належні та допустимі докази неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Вказані факти відповідачем в судовому засіданні спростовані не були.

Однак, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні відповідач заперечуючи проти позову вказав, що він не самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, приймає участь у вихованні дитини, старається матеріально його забезпечити згідно своїх можливостей. Не заперечує, що через незадовільний матеріальний стан не має змоги купити дитині все необхідне. Він постійно цікавиться життям дитини, дуже до нього прихильний, любить сина, має намір працевлаштуватись. Не заперечив, що можливо і недостатньо приділяв йому уваги, однак завжди дбав про нього, ще з 2 річного віку, оскільки дружина його померла. Змушений був залишати дитину на батька задля влаштування на роботу. Через незадовільний психологічний стан здоров`я дитина самостійно залишала місце проживання, однак він повідомляв про зникнення у правоохоронні органи і всіляко намагався знайти його самостійно. Спиртними напоями не зловживає. Зобов`язується у майбутньому більш належно виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини та змінити свою поведінку.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною 4 ст. 155 СК України, передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та (або) забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Вирішуючи спір, суд враховує роз`яснення, викладені у пунктах 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та положення ст.166 СК України про те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач неналежно виконує покладені на нього батьківські обов`язки, що підтверджено матеріалами справи. Однак невиконання батьківських обов`язків не може ототожнюватися з ухиленням від їх виконання.

Батько вказав, що у дитини крім нього нікого немає, його дружина, мати ОСОБА_3 померла і позбавлення батьківських прав вкрай негативно вплине на психологічний стан здоров`я дитини, оскільки хлопчик теж потребує батьківського піклування. На даний час дитина преебуває на навчанні у спеціалізованому закладі, він телефонує до вчителів, цікавиться сином.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава для позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Разом з тим, обставини на які вказує позивач, як на підставу позбавлення батьківських прав, в сукупності інших доказів наявних в матеріалах справи, пояснення самого відповідача дані ним в судовому засіданні, не можуть вважатися достатніми та визначальними для позбавлення батьківських прав.

Враховуючи бажання відповідача відновити належні батьківські відносини по вихованню дитини, розуміння своєї вини, ОСОБА_2 в усуненні в певний проміжок часу у вихованні та розвитку дитини, бажання та намагання змінити свою поведінку та необхідність, виключно в інтересах дитини, надати можливість батькові та синові налагодити їх сімейні стосунки, а також, виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав з огляду на недоведеність позивачем виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення батьківських прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Разом з тим,?суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання та утримання малолітньої дитини.

У разі небажання відповідача змінити своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, представник позивача не позбавлений права повторно звернутися до суду із аналогічним позовом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 197, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 166 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Органу опіки та піклування Поромівської сільської ради, місцезнаходження с. Поромів вул. Центральна, 1 Б Володимир-Волинського району Волинської області, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 про позбавлення батьківських прав - відмовити повністю.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на орган опіки та піклування Поромівської сільської ради контраль за виконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, відносно малолітнього сина - ОСОБА_2 .

Повний текст судового рішення складено 11 березня 2021 року.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. О. Федечко