Ухвала

05 березня 2021 року

м. Київ

справа № 461/478/19

провадження № 61-2272ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року призначено у справі будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова

від 15 травня 2019 року відмовлено.

11 лютого 2021 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 рокуі направити справу

на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, обмежено право заявника на доступ до суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження

у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву

про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно

від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження

у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або

не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд апеляційної інстанції встановив, що повний текст ухвали Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2019 року про призначення експертизи було складено 15 травня 2019 року (оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 17 травня 2019 року), а апеляційна скарга подана 04 січня 2021 року, тобто після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що з протоколом судового засідання від 26 лютого 2019 року підтверджено, що представником позивача заявлялося клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи. У судовому засіданні 26 лютого 2019 року був присутній уповноважений представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

Також суд апеляційної інстанції встановив, що уповноважений представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 26 листопада 2019 року ознайомився з матеріалами цивільної справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначив, що із повним текстом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції він ознайомився лише 17 грудня 2020 року, а відповідачка ОСОБА_1

та її представник у судовому засіданні 15 травня 2019 року присутніми не були, копії оскаржуваної ухвали не отримували. Ці аргументи наведені й у касаційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції, надав належну оцінку процесуальним документам, які містяться у матеріалах справи і встановив, що відповідачка та її представник були обізнані про розгляд справи в суді та про те, що судом винесено оскаржену ухвалу суду першої інстанції.

Відповідачка на протязі одного року з дня складення повного тексту судового рішення (оприлюднення його тексту в Єдиному державному реєстрі судових рішень)не скористалась своїми процесуальними правами, передбаченими процесуальним законом, своєчасно не реалізувала своє право на апеляційне оскарження ухвали суду.

10 березня 2020 року Галицьким районним судом м. Львова ухвалено рішення по суті спору, на яке 08 квітня 2020 року відповідачкою була подана апеляційна скарга.

Оцінивши доводи заявниці, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про призначення будівельно-технічної експертизи, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, після ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору, а отже і про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, правильно застосувавши положення частини другої статті 358 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Правильність застосування судом апеляційної інстанції наведених вище норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та змісту ухвали суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович