УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/634/18

2-з/330/5/2021

"12" березня 2021 р. смт. Якимівка

Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Куценко О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №2/330/342/2018,

в с т а н о в и в :

В провадженні Якимівського районного суду Запорізької області перебуває справа №2/330/342/2018 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

05 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову по вказаній справі.

У поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову зупинити виконавче провадження №57407977 відкрите державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі виконавчого листа №2/330/342/2018 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 76 656,44 грн. виданого Якимівським районним судом Запорізької області 14 серпня 2018 року до вирішення по суті заяви про поворот виконання рішення суду по справі. Зупинити виконавче провадження №64614190 відкрите державним виконавцем Якимівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі виконавчого листа №2/330/342/2018 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 2 624,72 грн., виданого Апеляційним судом Запорізької області 20 січня 2021 року до вирішення по суті заяви про поворот виконання рішення суду по справі.

Вказана заява не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Так, відповідно до роз`яснень в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вживаючи заходи забезпечення позову, необхідно враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з цим в поданій заяві зазначені обставини не вказані, тобто заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України щодо змісту заяви про забезпечення позову.

Згідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник не зазначив всі відомості передбачені ч.1 ст. 151 ЦПК України, не обґрунтував та не довів необхідність застосування заходів забезпечення позову, оскільки не надано жодних доказів в обґрунтування заяви. Заявник не зазначив і не надав докази, які б свідчили про неможливість відповідача виконати рішення, в разі задоволення позову та з яких причин.

В зв`язку з викладеним при вирішенні вказаної заяви, суд позбавлений можливості здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів тощо.

У відповідності до ч. 9 ст. 151 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 151-153,260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №2/330/342/2018 заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :