Справа № 562/2851/21
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду

та відкриття провадження у справі

17.11.2021 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Ємельянової Л.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177 ЦПК України по цивільній справі за позовомАкціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 5117 грн. 00 коп. заборгованості за кредитним договором, укладеним 25 жовтня 2011 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та клопотання про витребування доказів, а саме: спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Грабар Оксаною Андріївною на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування клопотання про витребування доказів зазначено, що отримання позивачем запитуваної інформації ускладнюється тим, що частина такої інформації містить персональні дані, доступ до якої регулюється Законом України "Про захист персональних даних", а решта інформації у відповідності до ч.1 ст.8 Закону України "Про нотаріат" містить нотаріальну таємницю, що утруднює самостійне подання необхідних доказів.

Як вбачається з актового запису про смерть № 244 від 14 вересня 2020 року, складеного Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулись із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

В силу ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст. 555 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася.

Тобто, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не зміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , який на час вирішення питання про можливість відкриття провадження по справі вже помер.

Суд зважає, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Так, норми ст. 55 ЦПК України визначають порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У своїй постанові від 16 травня 2018 року по справі №183/4229/14 Верховний суд зазначив, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст.55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, тим більше, що із позовної заяви вбачається, що позивач здійснював нарахування суми заборгованості по сплаті кредиту і за період після смерті позичальника.

Разом із цим суд, ураховує, що залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до відкриття провадження по справі, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положення ст. 49 ЦПК України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову.

Питання наявності правонаступництва у спірних матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців цієї особи, з урахуванням положень ст. ст. 527, 1216, 1218, 1282 ЦК України, згідно з якими боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати положення ст.1282 ЦК України, за якою спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст.1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця.

Пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.ч.2, 3 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

З урахуванням позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 травня 2018 року по справі № 183/4229/14, суд вбачає підстави для часткової відмови у відкритті провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, в частині вимог до ОСОБА_2 .

В решті позовна заява подана з додержанням вимог статтей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Згідно положень п.2 ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження у справі (п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суддя враховує, зокрема, категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Крім того, у відповідності до п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.277 ЦПК України у випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи, що предметом позову є стягнення заборгованості кредитором спадкодавця зі спадкоємців та стосується питання прийняття/не прийняття відповідачами спадщини у вигляді боргових зобов`язань спадкодавця перед банком, суд вважає за необхідне розглянути справу за правилами загального позовного провадження, тому клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не підлягає до задоволення.

Що стосується клопотання представника позивача про витребування доказів, то таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відовідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно з положенням ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 7 ст.81 ЦПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи підстави та предмет позову, для з`ясування усіх обставин справи з метою повного та об`єктивного її розгляду, суд вважає за необхідне витребувати від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Грабар Оксани Андріївни (35700, м.Здолбунів Рівненської області, вул.Пушкіна, 27/3) копію спадкової справи, заведеної на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Здолбунів Рівненської області.

Згідно з ч.6 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Керуючись ст.ст.19, 28, 81, 84, 175-177, 187, 274 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині вимог до ОСОБА_2 - відмовити.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.

У задоволенні клопотання представника Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - відмовити.

Розглянути справу за правилами загального позовного провадження та призначити до підготовчого судового засідання в приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області (м.Здолбунів Рівненської області, вул.Незалежності, 10) на 15 год. 30 хв. 06 грудня 2021 року.

У судове засідання викликати сторони, яким невідкладно надіслати копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також і копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Запропонувати відповідачу подати у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали письмовий відзив проти позову, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Роз`яснити положення ч.4 та ч.8 ст.178 ЦПК України, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Клопотання представника позивача про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Грабар Оксани Андріївни (35700, м.Здолбунів Рівненської області, вул.Пушкіна, 27/3) копію спадкової справи, заведеної на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Здолбунів Рівненської області.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1708.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в частині відмови у відкритті провадження у справі до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: