Справа № 226/2772/20
Провадження №2/226/956/2020
РІШЕННЯ

іменем України

заочне

02.03.2021 Димитровський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Салькової В.С., за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В., позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Скрипник Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом і в обґрунтування позовних вимог вказав, що з відповідачем ОСОБА_2 він проживав цивільним шлюбом з 2011 року до листопада 2019 року. За час сумісного проживання в них народилося троє дітей: 26.01.2011 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 і ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 . Наразі діти є зареєстрованими та проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 не виконує своїх обов`язків з виховання та утримання дітей, в родині погіршилися сімейні стосунки, постійно виникали сварки, після яких вона тікала з дому та тривалий час не поверталася. Під час реєстрації народження дітей ОСОБА_2 вказувала дані про їхнього батька на власний розсуд. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 03.04.2020 його визнано батьком всіх трьох синів. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27.08.2020 відповідача визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , тим самим рішенням встановлено, що вона не проживає в будинку з родиною. ОСОБА_2 не виховує дітей, не піклується про їхнє здоров`я, розвиток, не забезпечує здобуття синами освіти, не готує їх до самостійного життя. З цих підстав вважає, що відповідач має бути позбавлена батьківських прав щодо всіх дітей і з неї мають бути стягнуті аліменти на його користь на утримання дітей в розмірі половини її заробітку (доходу) до повноліття синів, про що і просив суд.

ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Додав, що з ОСОБА_2 вони жили разом 10 років, протягом яких вона періодично уходила та поверталася. З серпня 2019 року вона остаточно пішла і наразі місце її перебування нікому з родини не відомо. Відповідач протягом спільного життя неодноразово кидала дітей, коли уходила з дому. Вони не потрібні їй і не цікавлять її. Він, виховуючи синів самостійно і вирішуючи всі питання, що виникають з цього приводу, постійно має труднощі в цьому, оскільки багато питань потребують наявності дозволу матері дітей, якого немає. Грошей на утримання дітей ОСОБА_2 ніколи не давала і не дає, дітей утримує виключно він. Просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позовну заяву вона суду не надіслала, про свою позицію у справі не повідомила.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Скрипник Г.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і послалася в цьому на наявний висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав. Вказала, що відповідач дійсно відсутня тривалий час у житті дітей, не опікується ними і не виховує їх, самоусунулася від їхнього утримання. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

20.11.2020 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи здійснено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла до суду 30.11.2020.

01.12.2020 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.12.2020, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі - пояснення (заперечення) щодо позову.

25.01.2021 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 15.02.2021.

15.02.2021 через неявку відповідача розгляд справи відкладено на 02.03.2021.

02.03.2021 у зв`язку із повторною неявкою до суду відповідача, що була повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

15.02.2021 органом опіки та піклування надано суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Дитина ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Мирнограді від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.12).

Дитина ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Мирнограді від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.13).

Дитина ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Мирнограді від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.14).

Батьківство ОСОБА_1 щодо дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 встановлено рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 03.04.2020 у справі №226/3773/19, яке набрало законної сили 07.08.2020 (а.с.35-37).

Діти разом із батьком зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , мешкають з ним постійно (а.с.15).

Актом фактичних обставин непроживання особи, що зареєстрована, №255/4 від 10.11.2020 зафіксовано, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає з 2019 року (а.с.16).

ОСОБА_4 навчається у другому класі ЗЗСО І-ІІІ ступенів №10 Мирноградської міської ради, ОСОБА_3 - у третьому класі того ж самого закладу освіти (а.с.17,18).

Позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.32), в якому також була зареєстрована ОСОБА_2 . Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27.08.2020 у справі №226/1389/20 вона була визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку (а.с.33-34).

За інформацією про виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , наданою 12.01.2021 адміністрацією ЗОШ №10 Мирноградської міської ради, де навчаються старші діти сторін у справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , мати дітей ОСОБА_2 з родиною не проживає і місцезнаходження її невідоме, батьківські обов`язки нею не виконуються. Дітей виконує батько, яким створені всі умови для повноцінного життя та розвитку синів, до своїх обов`язків ставиться відповідально (а.с.65).

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради №001 від 15.01.2021 визначено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є доцільним і відповідатиме інтересам дітей (а.с.63-64).

Опитані судом у присутності представника органу опіки та піклування ОСОБА_11 діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що навчаються у третьому та другому класі відповідно, мешкають з батьком та братами, поруч є також бабуся і дідусь. Мати не бачили давно, вона не з`являється і не дзвонить. Діти усвідомлюють, яка справа розглядається, вважають, що мати треба позбавити батьківських прав щодо них.

Судом в ході судового розгляду справи за клопотанням позивача також опитано свідків.

Так, свідок ОСОБА_13 , яка є матір`ю позивача та рідною бабою дітей, пояснила, що ОСОБА_2 вона не бачила вже 2-3 роки. Онуків виховує її син ОСОБА_1 , якому вона допомагає доглядати дітей. Невістка не цікавиться синами, не відвідує їх, не виходить ніяким чином на зв`язок, не надає грошей на утримання хлопців. Люди кажуть, що вона уїхала до іншої області і там живе з якимось чоловіком.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він є сусідом позивача. Позивач живе з дітьми сам, сам виховує їх та опікується ними. Мати дітей він не бачив вже давно, вона не живе з родиною і не з`являється там. Діти ніколи при ньому не згадували матір у розмові.

V. Оцінка суду.

Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, свідків, думку двох старших дітей, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач систематично свідомо ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає жодних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі.

Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно них.

Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, вона зобов`язана виконувати свої батьківські обов`язки з їхнього утримання до досягнення синами повноліття, сплачуючи аліменти.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідача та їх розмір, суд враховує, що відомості про наявність у відповідача на утриманні інших осіб, про вади здоров`я відповідача відсутні, відповідач перебуває у працездатному віці. З огляду на наведене, з неї слід стягнути на утримання трьох дітей аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 20.11.2020 і до повноліття дітей.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та виходячи з кількості вимог у справі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 840,80 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та на користь держави - судовий збір в сумі 840,80 грн за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,128,258,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), третя особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 9, код за ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 20.11.2020 і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за вимогу про позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 09.03.2021.

Суддя: В.С. Салькова