Справа №443/320/21
Провадження №2/443/954/21
РІШЕННЯ

іменем України

23 грудня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, -

за участю:

представника позивача за первісним позовом

та відповідача за зустрічним позовом . адвоката Яременка І.О.

відповідача за первісним позовом

та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3

встановив:

Позивач за первісним позовом, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із позовною заявою в якій позивач просить встановити факт його постійного проживання разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на момент її смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Обґрунтування позовних вимог.

В обґрунтування первісної позовної заяви ОСОБА_1 покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба по батьковій лінії ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входив житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належав померлій згідно рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 16.10.2012 у справі №1307/1615/2012 та зареєстрований Стрийським МБТІ в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.11.2012 року за №1318 в книзі №7. ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала вм. Жидачеві по АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті в даному господарстві був зареєстрований син покійної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також у даному будинку без реєстрації проживав син покійної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не залишала, відтак спадкування відбулося за законом. Батько позивача за первісним позовом ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто швидше за матір ОСОБА_4 , тому позивач за первісним позовом спадкував майно бабусі за правом представлення. Серед спадкоємців ОСОБА_4 за правом представлення був також рідний брат позивача за первісним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є син покійної - ОСОБА_3 а також був син покійної ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Чоловік покійної ОСОБА_7 помер швидше за неї, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 . Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 фактично успадкували 2/3 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 . Інша 1/3 частина житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , була фактично успадкована за правом представлення позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 27.01.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Посацької А.О. щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі, однак отримав відмову. Причиною відмови вказано те, що позивач заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав та на момент смерті зареєстрований за адресою покійної не був, а отже пропустив строк для прийняття спадщини. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Позивач за зустріним позовом ОСОБА_3 в обгрунтування свої позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_4 , після смерті котрого відкрилася спадщина, до складу якої входив житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті в даному господарстві був зареєстрований син покійної та відповідно його брат ОСОБА_5 , а також у даному будинку без реєстрації проживав він. До спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , відносилися ОСОБА_3 та його брат - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батько позивача та відповідно чоловік покійної ОСОБА_7 помер швидше за неї, а саме ІНФОРМАЦІЯ_7 . Таким чином, ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_5 фактично успадкували по 1/3 частині житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , оскільки постійно проживали із матір`ю на час її смерті. Інша 1/3 частина житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , фактично успадкована порівну за правом представлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які на час смерті бабусі були неповнолітніми. 27.01.2021 ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Львівської області Посацької А.О., щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак отримав відмову. Причиною відмови вказано те, що заяву про прийняття спадщини після смерті матері в нотаріальну контору в установлений законом строк він не подав та на момент смерті зареєстрований за адресою покійної не був, а отже пропустив строк для прийняття спадщини. Вважаючи, що його спадкові права порушено, ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 18.03.2021 цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 31.05.2021. /а.с.44-45/

Ухвалою підготовчого засідання від 31.05.2021, розгляд справи було відкладено на 27.07.2021, у зв`язку із заявою представника позивача щодо потреби уточнення позовних вимог /а.с.63/

Ухвалою підготовчого засідання від 27.07.2021, розгляд справи відкладено на 26.10.2021, у зв`язку із перебуванням у відпустці представника позивача /а.с.69/.

Ухвалою підготовчого засідання від 26.10.2021, судом прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 , а підготовче засідання відкладено на 30.11.2021 /а.с.82-83/

Ухвалою суду від 30.11.2021 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 23.12.2021 .

Розгляд справи по суті відбувся 23.12.2021 за участю представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Яременка І.О. та відповідача за первісним та зустрічним позовами ОСОБА_3 .

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні 23.12.2021 представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві, водночас зустрічні позовні вимоги визнав.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 у судовому засіданні 23.12.2021 позовні вимоги за первісним позовом визнав, а також підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом та просив їх задовольнити з мотивів наведених у позові.

Відповідач за первісним позовом та за зустрічним позовами ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги за первісним та зустрічним позовом визнав.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що ОСОБА_3 постійно проживав разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини у АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісні та зустрічні позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 16.10.2012 у справі №1307/1615/2012, за ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 /а.с.13/.

Згідно витягу про державну реєстрацію прав №36459447 від 28.11.2012, Стрийським МБТІ зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 /а.с.14/.

Згідно технічного паспорта від 07.12.2012, власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 , а площа будинку становить 94,3 м.кв. /а. с.15-19/.

Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 , за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 /а. с.20-23/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 11.04.2016 відділом ДРАЦС Жидачівського РУЮ у Львівській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Жидачеві Львівської області у віці 75 років /а.с.24/.

Згідно витягу зі спадкового реєстру №63294963 від 26.01.2021, заповіт від ОСОБА_4 не реєструвався /а.с.26/.

Згідно витягу зі спадкового реєстру №63294940 від 26.01.2021, після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася /а.с.27/.

Згідно довідки Жидачівського МВУКГ №180 від 27.01.2021, ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.25/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13.03.2012, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Жидачів Львівської області у віці 76 років /а. с.12/.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 21.11.1962, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Жидачеві Львівської області, а його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 /а.с.59/.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 17.02.1976, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Жидачеві Львівської області, а його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_5 від 18.09.1999, ОСОБА_6 уклав шлюб із ОСОБА_10 18.09.1999 року у Жидачівському районному відділі РАГС Львівської області та дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11 . /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_6 від 21.01.2000, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Жидачеві Львівської області, а його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_12 /а.с.9/.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_7 від 13.11.2003, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Жидачеві Львівської області, а його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_12 /а.с.10/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 16.09.2010, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Жидачів Львівської області у віці 34 роки /а.с.11/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , виданого повторно 10.02.2021,, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Жидачеві Львівської області у віці 54 роки /а. с.28/.

Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу №07/02-31 від 27.01.2021, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , через те, що позивач заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав та на момент смерті зареєстрований за адресою покійної не був, а отже пропустив строк для прийняття спадщини /а.с.60/.

Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу №08/02-31 від 27.01.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , через те, що позивач заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав та на момент смерті зареєстрований за адресою покійної не був, а отже пропустив строк для прийняття спадщини /а.с.29/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч.5 ст.1266 ЦК України, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6 та онуком ОСОБА_4 . Зважаючи на те, що ОСОБА_6 помер раніше своєї матері ОСОБА_4 його частку у спадковому майні за правом представлення підлягала поділу порівну між синами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 належним чином у встановлений законом спосіб за правом представлення прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_4 .

Рідний брат позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на належну йому частку у спадковому майні не претендує і відмовляється в його користь.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до переконливого висновку в підставності позовних вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на 1/3 частину спірного житлового будинку після смерті баби ОСОБА_4 .

Відтак, враховуючи, що позивач первісним позовом ОСОБА_1 оформити право власності на частину спірного житлового будинку в нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідачі первісний позов визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Факт постійного проживання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 будучи спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , на підставі ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину у розмірі 1/3 частини спірного житлового будинку після смерті останньої, оскільки на момент смерті спадкодавиці постійно проживав разом із нею.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; ОСОБА_3 оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом; відповідачі проти задоволення позову не заперечують, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає зустрічний позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.12.2021.

Суддя Р.Г. Равлінко