№ 404/5101/12
№ 4-с/207/6/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Бистрової Л.О.

при секретарі Мозоль О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Ворон Артема Ігоровича на незаконні дії начальника Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ніколайчик Ю.А. про визнання протиправною та скасування постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 18.01.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2021 року адвокат Ворон А.І. в інтересах боржника ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ніколайчик Ю.А. від 18.01.2021 року про результати перевірки виконавчого провадження № 61187399.

В обґрунтування скарги зазначає, що на примусовому виконанні у Південному ВДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 39119424, відкритого на підставі виконавчого листа №404/5105/2012, виданого 09.01.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська.

21.09.2012 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська (суддя Скиба С.А.) прийняв заочне рішення по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, яким позовні вимоги були задоволені та було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 9 серпня 2012 року, на користь матері ОСОБА_2 .

29.12.2017 року вказане виконавче провадження №39119424 було закінчено, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову.

06.02.2020 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 61187399, щодо виконання виконавчого листа №404/5105/2012, виданого 09.01.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська та боржником у якому є ОСОБА_1

18.01.2021 року постановою начальника Південного ВДВС Ніколайчик Ю.А. про результати перевірки виконавчого провадження № 61187399 у зв`язку із надходженням клопотання представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження була проведена перевірка ВП № 61187399, за результатами якої: - скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 61187399 від 06.02.2020 року, та всі інші постанови, винесені в рамках даного виконавчого провадження; - скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 39119424 від 29.12.2017 року; - всі матеріали виконавчого провадження № 61187399 долучено до матеріалів ВП № 39119424 та постановлено винести всі постанови відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Із вказаною постановою ОСОБА_1 не погоджується та вважає її протиправною та такою, що порушує його права, враховуючи наступне.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом (ч.1 ст.19 Закону).

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 №512/5. Відповідно до п.1 вказаної інструкції перевірити законність виконавчого провадження мають право: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Депаратаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби, відділах державної виконавчої служби; начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі: начальник управління державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані; начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі; начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі. Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувана та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

З огляду на зазначене, начальник Південного ВДВС порушила порядок проведення перевірки виконавчого провадження № 61187399, оскільки як вбачається із тексту постанови, підставою для її проведення було надходження клопотання представника боржника ОСОБА_4 про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, в той час, як, по-перше, заява про ознайомлення не є скаргою, а тому не є підставою для проведення перевірки, по-друге, вона була подана стороною боржника, в той час як проведення перевірки за заявою боржника законом та Інструкцією не передбачено. Крім того, предметом перевірки було ВП № 61187399, в той час, як процесуальні рішення, в тому числі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.12.2017 року, були прийняті в іншому виконавчому провадженні № 39119424, яке не було предметом перевірки. Скасування начальником постанови про закінчення ВП №39119424 прямо порушує права боржника, адже автоматично означає збільшення його заборгованості по аліментам та нарахування її за період з 29.12.2017 р. по 06.02.2020 р., коли виконавчий лист фактично не перебував на виконанні. До того ж, стягувач виконавчим провадженням за вказаний період не цікавилась та рішення, дії державного виконавця не оскаржувала. Формулювання «скасувати всі інші постанови, винесені в рамках даного виконавчого провадження», є невизначеним та розпливчатим, порушує принцип правової визначеності, крім того, Інструкція прямо передбачає необхідність зазначення конкретної постанови (постанов), які скасовуються за результатами перевірки, у резолютивні частині постанови.

Скасовуючи постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 39119424 від 29.12.2017 р., зазначене виконавче провадження не було відновлено та про його відновлення у постанові не зазначається. Скасовуючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 61187399 від 06.02.2020р., та всі інші постанови, винесені в рамках даного виконавчого провадження, всі матеріали виконавчого провадження ВП № 61187399 долучено до матеріалів ВП № 39119424, в той час як: по-перше, не зрозуміло, які саме матеріали передаються до ВП № 39119424, якщо всі постанови у ВП № 61187399 скасовано, в тому числі і саму постанову про відкриття провадження ВП №61187399; по-друге, законодавством та Інструкцією не передбачено долучення матеріалів із одного (скасованого) виконавчого провадження до іншого за ініціативою начальника відділу державної виконавчої служби; по-третє, як вже зазначалось, прийняте процесуальне рішення щодо долучення матеріалів до ВП №39119424, яке не є предметом перевірки. Наведені порушення начальником норм процесуального законодавства під час проведення перевірки ВП №61187399 є суттєвими та такими, що призвели до порушення прав заявника ОСОБА_1 та засад справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також законності та верховенства права у виконавчому провадженні.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились. Подали суду заяву про розгляд скарги без їх участі. Просять скаргу задовольнити.

Начальник Південного відділу ДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилась. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Подали суду відзив на скаргу та заяву про розгляд скарги без їх участі, заперечують проти задоволення скарги та просять відмовити в її задоволенні. Зазначають, що відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження та його спецрозділа (далі - АСВП) встановлено, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження за АСВП №61187399 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 404/5105/2012 (2/404/2760/2012) від 21.09.2012 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_5 . В матеріалах виконавчого провадження міститься виконавчий лист з остатньою відміткою від 09.08.2012 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2020 винесена старшим державним виконавцем Наумовою І.В., яка звільнена з Відділу у квітні 2020 року, відсутня заява стягувача про прийняття виконавчого документа до виконання. Отже, виконавче провадження за АСВП№61187399, було відкрито старшим державним виконавцем Наумовою І.В. з порушенням вимог ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, в матеріалах виконавчого провадження є розписка боржника від 10.02.2020р., відповідно до якої той повідомлений про обов`язок сплачувати аліменти та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України за ухилення від сплати аліментів, але боржником не надано жодного підтверджуючого документу про сплату аліментів, окрім витягу з Пенсійного фонду України за період з 2012 по 2019 рік. Також, міститься заява стягувача про надання розрахунку заборгованості, довідки про несплату аліментів, надання інформації для отримання дублікату виконавчого документа від 23.12.2019 та заява про розрахунок заборгованості від 28.07.2020р. за період з 09.08.2012 по 31.07.2020р., відповідно до якого сума заборгованості складає: 126469,85 грн. В матеріалах виконавчого провадження міститься відповідь з ПФ України про останнє місце роботи КП КМР «Транспорт», у зв`язку з чим, відповідно до п.3 ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем обчислено заборгованість зі сплати, аліментів, за період з 09.08.2012 по 30.11.2020р., яка становить: 206540,77 грн.(з урахуванням штрафу 50%). По даному виконавчому провадженню, державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до перевірки АСВП встановлено, що у Відділі перебувало виконавче провадження за АСВП № 39119424 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 404/5105/2012 (2/404/2760/2012) від 21.09.2012 виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_5 , в період з 08.07.2013 по 29.12.2017 року. Виконавче провадження перебувало на виконанні у державного виконавця Аліни СКРИТ (звільнена з Відділу у лютому 2020 року) та матеріали якого вилучені із архіву Відділу. В матеріалах виконавчого провадження № 39119424 містяться наступні документи: супровідний лист Ленінського ВДВС ДМУЮ від 27.06.2013; постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2013, яка винесена державним виконавцем ПУШКАРУК Мариною (звільнена з Відділу у 2013 році); копія відповіді з МВС України та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна; копії паспорту стягувача разом з копією свідоцтва про народження дитини та про укладення шлюбу останньою. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження міститься постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2017 року відповідно до вимог п.7 ст.39 Закону. Підставою для завершення вищезазначеного виконавчого провадження стало закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, що на момент перевірки не відповідає дійсності. Відповідно до виконавчого документу аліменти стягуються на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до повноліття дитини, тобто на момент винесення 29.12.2017р. постанови про закінчення виконавчого провадження АСВП№39119424, неповнолітній дитині було лише 11 років. Тобто строк, передбачений законом для відповідного виду стягнення, не закінчився. Як вбачається з проведеного розрахунку заборгованості, боржником за весь період стягнення з 09.08.2012 по 30.11.2020р. сплачено аліментів в розмірі 1000 грн., а сума заборгованості за вказаний період складає 140608,85 грн., також сума штрафу в розмірі 50% складає 70304,43 грн. Інших підтверджень про сплату аліментів боржником до відділу не надано. Увесь період стягнення ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати аліментів, чим грубо порушувалися права малолітньої дитини. Тому твердження представника боржника ОСОБА_4 , що постанова начальника Південного ВДВС у місті Кам`янське Південного-Східного міжрайонного управління юстиції (м.Дніпро) Ніколайчик Ю.А. про результати перевірки виконавчого провадження порушує його права, засади справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також законності та верховенства права у виконавчому провадженні не відповідають дійсності та являються помилковими.

Стягувачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Про поважні причини неявки суду не повідомила.

Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Перевіривши матеріали скарги і справи, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 61187399, оцінивши докази, суд вважає скаргу обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що 21.09.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська винесено заочне рішення по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, яким позовні вимоги були задоволені та було стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 9 серпня 2012 року, на користь матері ОСОБА_2 .

На примусовому виконанні у Південному ВДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 39119424, відкритого на підставі виконавчого листа №404/5105/2012, виданого 09.01.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська.

29.12.2017 року вказане виконавче провадження №39119424 було закінчено у зв`язку із закінченням строку, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову.

06.02.2020 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 61187399, щодо виконання виконавчого листа №404/5105/2012, виданого 09.01.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська та боржником у якому є ОСОБА_1

18.01.2021 року постановою начальника Південного ВДВС Ніколайчик Ю.А. про результати перевірки виконавчого провадження № 61187399 у зв`язку із надходженням клопотання представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження була проведена перевірка ВП № 61187399, за результатами якої: - скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 61187399 від 06.02.2020 року, та всі інші постанови, винесені в рамках даного виконавчого провадження; - скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 39119424 від 29.12.2017 року; - всі матеріали виконавчого провадження № 61187399 долучено до матеріалів ВП № 39119424 та постановлено винести всі постанови відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано розділом VІІ ЦПК України і спрямовано на захист учасників виконавчого провадження від порушень їх прав та свобод під час виконання судових рішень за принципом їх обов`язковості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження »під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 74 Закон України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга підлягає задоволенню повністю.

Таким чином суд вважає, що обставини скарги знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12-13, 89, 258-261, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Ворон Артема Ігоровича на незаконні дії начальника Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ніколайчик Ю.А. про визнання протиправною та скасування постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 18.01.2021 року задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ніколайчик Ю.А. про результати перевірки виконавчого провадження № 61187399 від 18 січня 2021 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Бистрова Л.О.