Провадження № 2/761/1027/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Журавель Я.С.,

за участі:

представника позивача Пилипчук І.І. ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Київської міської ради до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської (Апатенко) Марини Анатоліївни, Об`єнання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту Радянського району м. Києва, ОСОБА_2 про визнання правовстановлюючого документу (довідки) недійсною та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,суд

встановив:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської (Апатенко) Марини Анатоліївни, ОСОБА_2 про визнання довідки, що стала підставою для реєстрації права власності недійсною та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Свої вимоги мотивував тим, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/80 проведено обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 (обліковий код ділянки :88:014:0006). За результатами обстеження встановлено, що земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування гаражів без правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку в розумінні статей 125-126 Земельного кодексу України. Тобто, є ознаки її самовільного зайняття, про що зазначено в Акті обстеження земельної ділянки від 23.09.2019 № 19-0658/10.

На підставі відомостей, які містяться у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що 28.09.2018 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською (Апатенко) Мариною Анатоліївною внесено відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційні дії з державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: гараж, загальною площею 30 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 000) здійснено на підставі довідки ГК «Туполєва» та оформлені на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43250440 від 28.09.2018. Разом з тим, юридичної особи ГК «Туполєва» не існує, довідку оформлено з порушенням встановленого законом порядку, а тому така довідка підлягає визнанню недійсною, а реєстраційні дії проведені на підставі такої довідки - скасуванню.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 03.09.2021 у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача, залучено Об`єнання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту Радянського району м. Києва.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

У судовому засіданні встановлено, що 28.09.2018 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською (Апатенко) Мариною Анатоліївною внесено відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як підстава для проведення реєстраційної дії з державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: гараж, загальною площею 30 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 000) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською (Апатенко) Мариною Анатоліївною була зазначена довідка ГК «Туполєва» від 01.09.2018.

На підставі довідки ГК «Туполєва» від 01.09.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською (Апатенко) Мариною Анатоліївною було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43250440 від 28.09.2018.

Відповідно до реквізитів довідки № б/н ГК «Туполєва» від 01.09.2018, при її оформленні було використано печатку юридичної особи об`єднання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту радянського району м. Києва (код ЄДРПОУ юридичної особи 23494565).

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про кооперацію», кооператив є юридичною особою, яка має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстровано в установленому законом порядку.

Згідно ч. 4 ст . 87 ЦК України, юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» юридична особа вважається створеною з моменту її державної реєстрації та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридичну особу ГК «Туполєва» не зареєстровано.

Частина 4 ст. 91 ЦК України встановлює, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, рецисорний позов).

На момент укладення оспорюваногоправочину, а саме - довідки № б/н ГК «Туполєва» від 01.09.2018, її було засвідчено печаткою юридичної особи об`єднання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту радянського району м. Києва (код ЄДРПОУ юридичної особи 23494565), яка не мала необхідний обсяг повноважень для укладення такого правочину.

У свою чергу, судом встановлено, що об`єднання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту радянського району м. Києва не є стороною оспорюваного правочину.

При цьому, відповідачами зазначених обставин справи наданими до матеріалів справи доказами не спростовано.

З огляду на зазначене, оскільки об`єднання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту радянського району м. Києва не мало право укладати оспорювану довідки № б/н ГК «Туполєва» від 01.09.2018, не мало необхідного обсягу повноважень, ГК «Туполєва» як юридичну особу не створено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання довідки № б/н ГК «Туполєва» від 01.09.2018 року недійсною на підставі ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо вимог про протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо спірного майна, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 40 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Постанова КМУ № 1127) унормовано, що державна реєстрація прав проводилася на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) та порядком, визначеним Постановою КМУ № 1127.

Пунктом 41 Постанови КМУ № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримує відомості Єдиного реєстру документів про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та перевіряє, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 327 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з нормами статті 9 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень Київської міської ради в галузі земельних відносин на їх території належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частиною 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Враховуючи наведені приписи законодавства, реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин, Київська міська рада зобов`язана діяти виключно в межах наданих їй повноважень та в інтересах її територіальної громади, дотримуючись приписів законодавства України у своїй діяльності.

Водночас, підстави набуття права на землю передбачені частинами 1, 2 статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч.1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 126 ЗК України).

В свою чергу, Київською міською радою не приймалось рішення про відведення земельної ділянки на праві власності чи користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 ні гр. ОСОБА_2 , ні ГК «Туполєва».

Актом обстеження земельної ділянки від 23.09.2019 № 19-0658/10, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проведено обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 (обліковий код ділянки :88:014:0006). За результатами обстеження встановлено, що земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування гаражів без правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку в розумінні статей 125-126 Земельного кодексу України. Тобто, є ознаки її самовільного зайняття.

Відповідно до пункту 42 Постанови КМУ № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Згідно з пунктом 81 Постанови КМУ № 1127, для державної реєстрації права власності на окремо розташоване індивідуально визначене нерухоме майно (дача, гараж тощо), будівництво яких здійснювалося у результаті діяльності дачного, гаражного чи іншого кооперативу, крім документів, передбачених пунктами 41 і 42 цього Порядку, також подається довідка відповідного кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Крім цього, відповідно до ст. 31 Закону, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28.09.2018 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською (Апатенко) Мариною Анатоліївною було проведено реєстраційну дію «реєстрація права власності» лише на підставі довідки ГК «Туполєва».

Тобто, державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською (Апатенко) Мариною Анатоліївною, було проведено реєстраційну дію на підставі поданих не в повному обсязі документів, необхідних для державної реєстрації.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, скасування документа на підставі якого проведено державну реєстрацію речового права є підставою для скасування запису про державну реєстрацію.

Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

За таких підстав позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ч.ч. 9, 123, 126 ЗК України, ст.ст. 2, 15, 16, 80, 87, 91, 202, 203, 215, 327, ЦК України, ст.ст. 12, 19, 76, 77, 80, 81, 141, 274 ЦПК України,

вирішив:

Позов Київської міської ради до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовської (Апатенко) Марини Анатоліївни, Об`єнання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту Радянського району м. Києва, ОСОБА_2 про визнання правовстановлюючого документу (довідки) недійсною та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, задовольнити.

Визнати недійсною довідку б/н від 01.09.2018, видану головою правління гаражного кооперативу «Туполєва» 01.09.2018, що стала підставою для проведення реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43250440.

Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43250440, прийняте 28.09.2018 Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською (Апатенко) Мариною Анатоліївною.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя