Справа № 545/99/21
Провадження № 2/545/416/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі - Лабовкіній Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_3 та не рідний, а усиновлений син ОСОБА_2 . Відповідачі зареєстровані, але не проживають в даному будинку, не сплачують комунальні платежі та не беруть участі в утриманні житла, а тому позивач просив суд визнати їх такими, що втратили право користування вищезазначеним житловим будинком.

У судове засідання позивач не з`явився, але подав клопотання в якому просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

За вище зазначеною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради № 02-44/25 від 06.01.2021 року.

На сьогоднішній день в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 проживає позивач - ОСОБА_1 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2016 року та по сьогоднішній день не проживають за вказаною адресою, оскільки виїхали за межі України. Куди саме позивачу не відомо, координати засобів зв`язку відсутні, оскільки припинено спілкування.

Факт не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 підтверджується пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також актом обстеження матеріально - побутових умов від 26.02.2021 року.

Оскільки збереження реєстрації та не проживання зазначених осіб в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 змушує позивача нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги та обмежує в праві розпорядження даним майном, що є підставою до визнання даних осіб таким, що тратили право на користування домоволодінням.

Відповідно до вимог статей 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання здійснюється за місцем фактичного проживання.

Згідно ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Крім того, згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад п`ять років не проживають у вказаному будинку, збереження місця реєстрації останніх порушує права позивача, як власника, що є підставою до визнання відповідачів такими, що втратили право на користування майном (житловим будинком з господарськими будівлями).

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач в позовній заяві посилався на те, що відповідачі не проживають по місцю своєї реєстрації, не сплачують комунальні платежі та не беруть участі в утриманні житла.

Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідачів в зазначеному вище будинку, а також чинення перешкод відповідачам позивачем або членами його сім`ї в користуванні цим житлом.

Суд, враховуючи вищевикладені обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Л. В. Шелудяков