Провадження № 4-с/760/142/21
Справа № 760/5876/21
УХВАЛА

про відмову відкритті провадження у справі

12 березня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177, 184-186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича /далі - приватний виконавець Іванюта І.М./ (адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2, офіс 701), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капіитал» (79018, Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович (01034, м. Київ, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, буд. 6-3 літ. А), про визнання неправомірних дій у рамках виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, датована 10.03.2021, за підписом позивача - ОСОБА_1 , в якій позивач просить:

«- поновити боржнику строк на подання даної скарги;

- витребувати від заінтересованої особи-2 оригінал або належним чином завірену копію постанов виконавчого провадження № 64590642 від 19.02.2021;

- визнати неправомірною бездіяльність заінтересованої особи-2 щодо ненадання боржнику копії постанов про відкриття виконавчих проваджень;

- визнати протиправними дії заінтересованої особи-2 щодо звернення стягнення на майно, зокрема, грошові кошти заявника;

- зобов`язати заінтересовану особу-2 скасувати стягнення на майно, зокрема, грошові кошти заявника;

- винести рішення».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й рішення інших органів.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів ДВС, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Такий висновок підтверджений у ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII, згідно з якою рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.11.2018 у справі № 161/15523/17 юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Зокрема, за правилами адміністративного судочинства можуть оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 678/1/16-ц, відповідно до якої право на звернення у порядку цивільного судочинства зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів позову, у цій справі позивач оскаржує постанову приватного виконавця Іванюти І.М. про відкриття виконавчого провадження № 64590642 від 19.02.2021 за виконавчим написом № 4657, виданим 20.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача - заінтересованої особи-1 заборгованості в сумі 18 068,53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, оскільки позивач у цій справі оскаржує дії приватного виконавця щодо виконання не судового рішення, а документа, виданого приватним нотаріусом, зазначені позовні вимоги повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом ч. 4 ст. 186 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Також, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Керуючись ч. 5 ст. 186 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства шляхом звернення, з дотриманням територіальної підсудності, з позовом до окружного адміністративного суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 19, 186, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капіитал», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання неправомірних дій у рамках виконавчого провадження - відмовити.

Позивачеві надіслати копію ухвали разом з документами, доданими до позовної заяви.

Роз`яснити позивачу його право звернення до суду із зазначеною вимогою в порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич