РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2573/20

03 березня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - не з`явилася

представника позивача - Остапенка В.С.

відповідача - не з`явився

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/2573/20 за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення індексації та пені за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 про стягнення індексації та пені за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано і на підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25.06.2018 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачує аліменти на утримання дочки невчасно та не у повному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 15.10.2020 у розмірі 32544,06 грн., а тому позивачем нараховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 11495,01 грн. неустойки (пені) від суми несплачених аліментів та судові витрати по справі. Від стягнення втрат від інфляції відмовився.

Відповідачем подано відзив на позов, який мотивовано тим, що позивачем невірно проведено нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, сума якої має становити 7260,80 грн. просить врахувати, що відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах від яких має на утриманні сина 2019 року народження, а також у сім`ї проживає син дружини відповідача від першого шлюбу і відповідач фактично являється єдиним годувальником у сім`ї. Просить врахувати, що частину заборгованості у розмірі 6000 грн. відповідач погасив у жовтні 2020 року, а ще частину в сумі 1000 грн. у листопаді 2020 року. Вважає, що за наведених обставин розмір неустойки (пені) може бути зменшено на 50%. Просить частково задовольнити позов в частині стягнення з відповідача неустойки та стягнути її у розмірі 3630,40 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що провів уточнений розрахунок розміру пені за прострочення сплати аліментів і він є правильним у порівнянні із заявленим первісно та обрахований з урахуванням жовтня та листопада 2020 року. Факт наявності у сім`ї відповідача сина від першого шлюбу його дружини не є підставою для зменшення розміру неустойки (пені), а факт сплати заборгованості не впливає на розрахунок неустойки, який проведено до такої сплати. Вказав, що позивачем також понесено витрати на правову допомогу, які були непередбачувані на момент звернення до суду, оскільки позивач не передбачала, що доведеться звертатись за професійною правничою допомогою під час розгляду справи. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала відзив та пояснила, що з урахуванням зменшення позовних вимог розмір неустойки, який може бути стягнуто становить 3776,30 грн., щодо витрат на правову допомогу, то вважає, що відсутні підстави для їх стягнення, оскільки позивачем у позові не було зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат. Просить врахувати наведені відповідачем доводи та стягнути неустойку (пеню) у розмірі 3776,30 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15.11.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис про народження №438.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 28.05.2013 у справі №564/924/13-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Рішення суду набрало законної сили 11.06.2013.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 змінила прізвище на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданим Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №22.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25 червня 2018 року у справі №564/1146/18 збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 16.04.2015 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і встановлено їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 26.07.2018.

ОСОБА_4 , 2011 року народження, зареєстрована у АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою КП «УК «Костопільське багатогалузеве житлово-комунальне підприємство» КМР №817 від 12.10.2020 та Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5621-1282128-208 від 27.01.2018.

Згідно наданого Костопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 24.01.2019 за №1124 розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_3 станом на 01.01.2019 мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 1635,92 грн.

Згідно наданого Костопільським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 01.07.2019 за №9213 розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_3 станом на 27.06.2019 мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 635,92 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_8 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 08.05.2020 Костопільським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис про народження №119.

Згідно наданого Костопільським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 28.05.2020 за №13266 розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_3 станом на 27.05.2020 мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 5635,92 грн.

Згідно наданого Костопільським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 06.10.2020 за №19862 розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_3 станом на 05.10.2020 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 9265,42 грн.

За період з 23.07.2018 по 04.02.2021 відповідачем проводилась сплата аліментів, зокрема: 23.07.2018 - 1000 грн., 18.08.2018 - 1000 грн., 21.09.2018 - 1000 грн., 19.10.2018 - 1000 грн., 20.01.2019 - 1000 грн., 22.02.2019 - 1000 грн., 15.03.2019 - 1000 грн., 12.08.2019 - 1000 грн., 14.09.2019 - 1000 грн., 18.10.2019 - 1000 грн., 17.12.2018 - 2000 грн., 10.06.2020 - 2000 грн., 21.10.2020 - 6000 грн., 30.11.2020 - 1000 грн., 04.02.2021 - 4950 грн., що підтверджується копіями квитанцій про переказ коштів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування обмежується виключно розміром, який становить 100 відсотків заборгованості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц провадження № 14-37цс18 викладено правову позицію, відповідно до якої пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується за кожен день прострочення, а у ст.196 СК України не встановлено жодних обмежень періоду нарахування такої пені.

Тому неправильною є формула відповідно до якої неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

А правильним є наступне. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Судом перевірено проведений позивачем та відповідачем розрахунок розміру неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з жовтня 2019 року по листопад 2020 року та встановлено, що розрахунок проведений позивачем вцілому є вірним та відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у Постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц провадження №14-37цс18, за виключенням нарахування суми неустойки (пені) по платежу за грудень 2019 року.

Вірною сумою неустойки (пені) по платежу за грудень 2019 року буде наступна: заборгованість за 2019 року становить 238,80 грн. Сплачено 10.06.2020. Період заборгованості з 01.01.2020 по 09.06.2020 становить 161 день. Пеня 1% від суми боргу 238,80 грн. становить 2,39 х 161=384,79 грн. Разом з тим, з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, стягненню підлягає пеня у розмірі не більше 100% заборгованості. Відтак, розмір неустойки (пені) по платежу за грудень 2019 року становить 238,80 грн.

Позивачем нараховано неустойку (пеню) за період з жовтня 2019 року по листопад 2020 року в сумі 11495,01 грн.

Разом з тим, з урахуванням проведеного судом перерахунку пені по платежу за грудень 2019 року, загальний розмір неустойки (пені) за період з жовтня 2019 року по листопад 2020 року становить: 11495,01 грн.-(384,79 грн. (нарахована позивачем неустойка)-238,80 грн.(вірний розмір неустойки))=11349,02 грн.

Поданий відповідачем розрахунок неустойки (пені) суд не приймає до уваги, оскільки останній не відповідає приписам ст.196 СК України.

При цьому суд враховує, що відповідач фактично не заперечує існування прострочки зі сплати аліментів, не заперечує періоду, за який проведено нарахування неустойки, із врахуванням зміни позовних вимог, а лише просить зменшити розмір пені, нарахованої за таке прострочення.

При вирішенні питання щодо стягнення неустойки суд враховує наступне.

Відповідачу нараховуються аліменти та сплачуються останнім у визначеному законом мінімальному розмірі - не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Більше того, відповідач допускав тривале прострочення платежів по аліментам, зокрема після платежу 17.12.2019 наступний платіж останнім здійснено лише 10.06.2020.

Також суд враховує, що аліментні платежі є, з одного боку, грошовим зобов`язанням, однак сплачувані у вигляді аліментів кошти мають цільове призначення - утримання дитини. Відтак, допускаючи прострочення таких платежів, відповідач тим самим перекладав обов`язок по утриманню дитини на позивача, а тому несе відповідальність за таке прострочення у вигляді сплати на користь отримувача аліментів неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на підставі ст.196 СК України.

При цьому відповідач не навів обґрунтованих підстав, які перешкоджали останньому своєчасно сплачувати аліменти, а здійснюючи погашення заборгованості по аліментам значними сумами останній тим самим підтвердив свою можливість отримувати дохід та утримувати дитину.

Більше того, суд не приймає до уваги доводи відповідача про утримання ним дитини від першого шлюбу його цивільної дружини як підставу для зменшення розміру пені, оскільки обов`язок по утриманню такої дитини несе її батько, а не відповідач.

Разом з тим, суд враховує, що хоча народження у відповідача в іншій сім`ї дитини 2019 року народження не звільняє останнього від обов`язку утримувати дитину від першого шлюбу, проте останній також має обов`язок по утриманню такої дитини.

Відтак, враховуючи відсутність постійного заробітку та наявність на утриманні ще однієї дитини, суд дійшов висновку про можливість зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та стягнути її розмірі 8000 грн.

Відтак, позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Щодо стягнення понесених судових витрат на правову допомогу, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір доручення про надання професійної правничої допомоги та представництва від 10.10.2020, додаткову угоду до Договору доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги та представництва укладеного 10 жовтня 2020 року, акт приймання-передачі послуг про наданню професійної правничої (правової) допомоги від 04 січня 2021 року, квитанцію установи банку №53596038 від 04.01.2021 про сплату витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесено позивачем і які очікує понести позивач в зв`язку із розглядом справи.

При цьому суд враховує, що відповідач не висловлював будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, а відтак у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені у Постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та у Постанові від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.

При цьому суд не враховує доводи представника відповідача про відсутність підстав для стягнення таких витрат з посилання на відсутність при зверненні до суду з позовом попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Так, відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Дійсно, позивач звертаючись до суду з позовом не зазначив попередньої (орієнтовної) суми судових витрат.

Разом з тим, право стягнення або відмови у стягненні таких витрат відповідно до ч.2 ст.134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду і питання про їх стягнення чи відмову у їх стягнення суд вирішує виходячи з конкретних обставин кожної справи.

При цьому суд враховує, що необхідність понесення таких витрат виникла у позивача вже під час розгляду справи, яка зумовлена необхідністю підготовки додаткових процесуальних документів у зв`язку із запереченнями відповідача проти суми неустойки та необхідністю підтримки позиції позивача його представником в судових засіданнях.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що з відповідача на користь позивача піддягають стягненню судові витрати в сумі 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 141, 211, 258, 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення індексації та пені за прострочення сплати аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 8000,00 /вісім тисяч/ гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 3000,00 /три тисячі/ гривень судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 09.03.2021.

СуддяВ. В. Левчук