Справа № 155/1596/20
Провадження № 2/155/260/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Яремчук С.М.

за участю секретаря судового засідання Задурської К.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської міської ради, м. Горохів Луцького району Волинської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свій позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір - ОСОБА_2 . На випадок смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, у якому все своє майно заповіла їй. Прийняти спадщину після смерті матері вона не встигла у зв`язку з тим, що по стану здоров`я перебувала на лікуванні в Горохівській ЦРЛ. З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України просить визначити додатковий строк тривалістю 1 місяць для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

02.02.2021 позивач подала уточнену позовну заяву, яка прийнята судом до розгляду, та просила суд, окрім визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановити факт родинних відносин між нею та померлою матір`ю та юридичний факт про належність Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 072923 виданого на ім`я « ОСОБА_2 » покійній ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 09.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.02.2021 суд замінив первісного відповідача - Квасівську сільську раду належним відповідачем - Горохівською міською радою як органом місцевого самоврядування Горохівської об`єднаної територіальної громади.

Позивач в підготовче засідання не з`явилась, до позовної заяви долучено заяву про розгляд справи за її відсутності. Уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26.11.2019 року виконавчим комітетом Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.7).

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт та зробила таке заповітне розпорядження: все належне їй майно заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копію заповіту долучено до матеріалів справи (а.с.9).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт посвідчувався в Квасівській сільській раді 04.08.2015 року, реєстровий № 32, станом на 19.11.2020 чинний (а.с. 35).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно Довідки Квасівської сільської ради № 558 від 22.10.2020 спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом та за заповітом є дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Чоловік спадкодавиці - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 42).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.22).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 18.02.1980 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружилась та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с.24). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 02.01.1984 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »(а.с.23) Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 10.02.1995 року, стверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклала шлюб з ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.5).

Відтак, у свідоцтві про народження позивачки її матір`ю значиться « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про смерть ім`я та по батькові матері позивачки - « ОСОБА_2 ». Наявна розбіжність у написанні імені та по батькові матері у Свідоцтві про народження позивачки та інших документах, на думку суду, є орфографічною помилкою. Адже у свідоцтві про смерть, заповіті, складеному померлою, довідці сільської ради мати позивача записана як ОСОБА_2 .

Помилка у написанні по батькові спадкодавиці наявна і в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВЛ№ 072923, який видано на ім`я ОСОБА_2 , яка проживає в с. Охлопів і на підставі розпорядження Горохівської РДА від 25.04.2006 № 135 є власником земельної ділянки площею 1,5211 га.

Про орфографічну помилку у написанні імені та по батькові спадкодавця свідчить і той факт, що спадкодавиця вказує у заповіті своєю дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а предметом заповіту, посвідченого 04.08.2015 секретарем Квасівської сільської ради є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ№ 072923.

Статтею 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 7 цієї ж Постанови також зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відтак, розбіжність в написанні у документах імені та по батькові спадкодавця та у свідоцтві про народження позивача, неправильне зазначення по батькові спадкодавця у Державному акті на право власності на земельну ділянку ВЛ№ 072923 позбавляє позивача можливості довести свої родинні відносини з спадкодавцем та успадкувати належне їй майно.

Отже, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що померла ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , а Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ№ 072923, виданий ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_2 .

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері позивач звернулась в Горохівську державну нотаріальну контору з метою прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/814 від 26.10.2020 встановлено, що ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено (а.с. 12).

27.11.2020 року на адресу суду з Горохівської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 160/2020 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що 26.10.2020 ОСОБА_1 зверталась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 1,5211га, яка розташована на території Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, покликаючись на пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини, про що видав відповідну постанову. Інформація про наявність інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після ОСОБА_2 , в матеріалах спадкової справи відсутня. Як вбачається із довідки Квасівської сільської ради та підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 чоловік спадкодавиці - ОСОБА_3 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с 8,36-42).

Таким чином, інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , в тому числі в порядку ст. 1241 ЦК України, судом не встановлено.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки хворіла. На підтвердження незадовільного стану здоров`я позивач надала суду Довідку Горохівської центральної районної лікарні № 2202/1.21/2-20 від 27.10.2020 про те, що вона знаходилась на амбулаторному лікуванні в лікаря-травматолога з 28.02.2020 по 14.08.2020. Діагноз - компресійний консолідований перелом L 1 хребця, болевий синдром. (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мала об`єктивні труднощі у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, а тому причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними.

Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Згідно частини 1 статті 8 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позивача підставні, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

У своєму позові ОСОБА_1 судові витрати просила залишити за нею, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.12-13, 81, 141, 200, 259, 264-265,315 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Уточнені позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 1 (один) місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити юридичний факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ№ 072923, виданий 14.11.2006 Горохівською РДА ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місця проживання: АДРЕСА_1 ; і.к. НОМЕР_5 );

Відповідач: Горохівська міська рада (місцезнаходження: вул. Шевченка, 17, м. Горохів, Луцький район, Волинська область, 45701).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук