СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/20564/20

пр. № 2/759/2154/21

28 січня 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд міста, в особі судді Києва Сенька М.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» про визнання недійсним договору,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про визнання недійним договору № 339 від 02.12.2019 р. укладеного між нею та ТОВ «КФ.ЮА».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 02.12.2019 р. скористалась фінансовими послугами, які надає відповідач в електронному вигляді, отримавши на споживчі потреби кошти у розмірі 30500,00 грн. Позивач вважає, що при укладанні вищевказаного кредитного договору порушені її права як споживача, згідно з нормами Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у зв`язку з чим, позивач змушена була звернутися до суду. Зазначає, що відповідачем порушено норми встановлені ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ч.2 ст.11 та ч.5 п.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2020 р. справа прийнята до провадження та призначена за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач відзиву на позов не надіслав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено таке.

02.12.2019 р. між ТОВ «КФ.ЮА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 339 про надання кредитних коштів в сумі 30500,00 грн., на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів, з терміном погашення кредиту в строк до 25.11.2020 р., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,50 % в день, а в разі прострочення 2,50 % в день (а.с. 14).

Пунктом 8 вказаного договору визначені умови відповідальності та забезпечення виконання зобов`язання. Так, відповідно до п.8.1 договору передбачено, що виконання зобов`язань клієнта перед товариством за договором забезпечується неустойкою (пеня та штраф). У випадку порушення умов цього договору товариство має право нараховувати такі види неустойки: пеня - 2,5% за кожен день прострочення.

Пунктом 9 цього договору обумовлений графік платежів.

Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони погодили умови договору своїми підписами.

Так, ОСОБА_1 підтвердила, що з умовами вказаного договору ознайомлена, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має, про що підтвердила своїми підписами на кожному аркуші договору.

ТОВ «КФ.ЮА» виконав свої зобов`язання, надавши позивачу кредитні кошти в повному обсязі, що не спростовується позивачем.

У відповідності до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що договір, укладений між сторонами, є несправедливим до нього, оскільки при підписанні даного договору ОСОБА_1 ознайомилась та погодилась з його умовами, а відтак, проаналізувавши умови договору та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність в останньому несправедливих умов, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як його спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за договором зобов`язань.

Окрім того, відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048- 1052, 1054- 1055), статті 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зокрема, кредитний договір обов`язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз`яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний), або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити, виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК).

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Договір укладений в електронному варіанті та з електронним підписом. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Тому укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі позивача.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не підписувала договору не підтверджуються належними та допустимими доказами. Матеріалами справи підтверджено, що договір був підписаний електронним підписом. Доказів вчинення шахрайських дій матеріали справи не містять.

Також Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами. Проте, позивач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору не скористалась.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.81, 263, 265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» про визнання недійсним договору - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Сенько М.Ф.