ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року

м. Харків

Справа № 623/5059/19

Провадження № 22-ц/818/1469/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хорошевського О.М.

суддів - Бурлака І.В., Котелевець А.В.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Злагода"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року, постановлене суддею Бєссоновою Т.Д., за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" про розірвання договору оренди землі,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати договір оренди землі від 19 листопада 2007 року укладений між ОСОБА_2 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Злагода", що зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 березня 2008 року за № 38 та скасувати його державну реєстрацію. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що що 19 листопада 2007 року був укладений договір оренди землі між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Злагода". Відповідно до умов договору ОСОБА_2 передала в тимчасове користування свою земельну ділянку розміром 5,0932 га., кадастровий номер 632288/2500:03:000:0136, що розташована на території Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Строк дії договору складав 5 років. 20 вересня 2012 року ОСОБА_2 та відповідач підписали додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до якої подовжено строк його дії на 15 років. В подальшому, в зв`язку з смертю ОСОБА_2 , рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 лютого 2017 року по справі № 623/314/17 право власності на спірну земельну ділянку було визнано за ОСОБА_1 як спадкоємцем покійної ОСОБА_2 . Відповідно до п. 40 спірного договору оренди землі перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для розірвання договору оренди землі. Таким чином договір оренди землі укладений між ОСОБА_2 та відповідачем є дійсним. Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. В той же час відповідно до ст. 39 спірного договору оренди землі зазначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається шляхом письмового повідомлення зацікавленої сторони за два місяці до початку польових робіт але не пізніше 10 січня поточного року. Таким чином спірний договір оренди землі допускає його розірвання за умов дотримання певної процедури. 09 вересня 2017 року позивачем був направлений на адресу відповідача лист з повідомленням про розірвання договору оренди землі на підставі п. 39 договору. Проте, листом № 102 від 08 листопада 2017 року позивачу було відмовлено в розірванні договору. Станом на грудень 2019 року спірний договір оренди є діючим, а земельна ділянка не повернута позивачу, що спонукає його звернутись до суду.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі від 19 листопада 2007 року укладений між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Злагода", що зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 березня 2008 року за № 38 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

В апеляційній скарзі представник СТОВ «Злагода» просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що польові роботи на земельній ділянці проводилися з вересня 2017 року.

ОСОБА_1 не дотримано процедуру розірвання Договору в односторонньому порядку, передбачену п.39 Договору, а саме: порушено строк письмового попередження заінтересованої сторони про розірвання Договору, оскільки СТОВ «Злагода» було отримано заяву позивача від 09.09.2017 р. про розірвання договору оренди землі 13.09.2017 р., тобто, пізніше, ніж за два місяці до початку польових робіт.

У п.39 Договору наведено лише порядок (процедуру), а не підстави розірвання Договору однією із сторін без отримання згоди на це іншої сторони. Підстави для розірвання Договору зазначені в п.38 Договору.

Підстав для припинення права користування відповідачем земельною ділянкою позивача немає. оскільки Договір діє, то у відповідача не виникло обов`язку повернути позивачу спірну земельну ділянку. Станом на 01.01.2018 р. ОСОБА_1 не було встановлено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та не було закріплено їх межовими знаками.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача про розірвання спірного договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі. ОСОБА_1 виконані умови пункту 39 спірного договору оренди землі, а отже, наявні підстави для розірвання цього договору.

Що стосується вимоги позивача про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 04 березня 2008 року то зазначений договір є чинним та його дійсність позивачем не оспорюється. Укладення договору оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі та їх розірвання проводиться у порядку, встановленому законом, а тому вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 04 березня 2008 року не підлягають задоволенню.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Пунктом 39 договору оренди землі від 19.11.2007 року передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови письмового попередження заінтересованої у цьому сторони за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року (а.с. 9)

09.09.2017 року поштове відправлення ОСОБА_1 із заявою про розірвання договору оренди було направлено СТОВ «Злагода», 08.11.2017 року СТОВ «Злагода» надали відповідь (а.с. 49).

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Також, судова колегія звертає увагу, що згідно частини четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Тлумачення частини четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» свідчить, що за загальним правилом не допускається розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Проте сторони в договорі оренди можуть встановити як умову про одностороннє розірвання договору оренди землі, так і процедуру її реалізації.

Заяву ОСОБА_1 про розірвання договору отримано відповідачем 13.09.2017 року.

Посилання на те, що заява отримана після того як були розпочаті польові роботи не можна взяти до уваги.

Згідно п. 39 договору заяву подано до 10.01.2018 року. Таким чином необхідно вважати, що позивач висловив свій намір на розірвання договору оренди землі з початку 2018 року в порядку передбаченого п. 39 Договору. Однак протягом 2018 - 2020 років відповідач не вчинив дій які б свідчили про припинення користування ним земельною ділянкою належної позивачу.

Встановивши, що на виконання пункту 39 договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, позивач 09.09.2017 направив письмове попередження про розірвання договору оренди земельної ділянки, що отримане відповідачем 13.09.2017, суд зробив правильний висновок про наявність підстав для розірвання договору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судом першої інстанції рішення і не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхиляє.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

А.В. Котелевець

Повне текст постанови складено 11 березня 2021 року.