Справа № 236/4409/21
21 грудня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
з секретарем судового засідання Безорчук А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Лиман Донецької області цивільну справу (в порядку спрощеного позовного провадження) за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування,
Представник позивача обґрунтовує свої вимоги такими обставинами.
07.12.2011 між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (далі - КС «УКС») та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №3646к. На виконання умов згаданого договору КС «УКС» надала, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їхнього повернення та сплати процентів у визначені договором строки в загальному розмірі 6500,00 грн. на 24 місяці (з 07.12.2011 року), зі сплатою 28,8% річних. Перерахування визначених кредитним договором №3646к від 07.12.2011 грошових коштів на банківський рахунок відповідача.
На підставі Додаткової угоди від 19.06.2013 року до Кредитного договору № 3646к від 07.12.2011 року, відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 6300,00 гривень строком на 24 місяці з 19.06.2013 року по 16.06.2015 рік включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних.
Між ПрАТ «УСК» і та КС «УКС» укладено договіри добровільного страхування кредитів № 34 від 26.12.2011 та № 15 від 01.07.2013, предметом якого є майнові інтереси КС «УКС».
За твердженнями представника позивача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №3646к від 07.12.2011 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував.
У відповідності до умов Договорів добровільного страхування кредитів № 34 від 26.12.2011р. та № 15 від 01.07.2013 року КС «УКС» повинна повідомити про настання страхових випадків та направити Позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим Договором.
Позивача було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи судом; уповноважений представник позивача не прибув для участі в судовому розгляді справи, на адресу суду засобами електронного зв`язку надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини свого неприбуття суд не повідомила.
Ухвалою суду від 24.12.2021 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що 07.12.2011 між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (далі - КС «УКС») та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №3646к. На виконання умов згаданого договору КС «УКС» надала, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їхнього повернення та сплати процентів у визначені договором строки в загальному розмірі 6500,00 грн. на 24 місяці (з 07.12.2011 року), зі сплатою 28,8% річних. Перерахування визначених кредитним договором №3646к від 07.12.2011 грошових коштів на банківський рахунок відповідача.
На підставі Додаткової угоди від 19.06.2013 року до Кредитного договору № 3646к від 07.12.2011 року, відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 6300,00 гривень строком на 24 місяці з 19.06.2013 року по 16.06.2015 рік включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних.
Між ПрАТ «УСК» і та КС «УКС» укладено договіри добровільного страхування кредитів № 34 від 26.12.2011 та № 15 від 01.07.2013, предметом якого є майнові інтереси КС «УКС».
За твердженнями представника позивача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №3646к від 07.12.2011 року належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував.
У відповідності до умов Договорів добровільного страхування кредитів № 34 від 26.12.2011р. та № 15 від 01.07.2013 року КС «УКС» повинна повідомити про настання страхових випадків та направити Позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим Договором.
Правовідносини,що виникли між сторонами регулюються положеннями Глави 67 «Страхування» Цивільного кодексу України та Законом України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР.
Отже, позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від ОСОБА_1 повернення суми страхової виплати, просить суд стягнути з відповідачки в матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування.
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував.
Згідно зі ст. ст. 979, 980 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Частиною 1 ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За змістом ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.
Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення № 1574 від 11.10.2021 року (а.с.8) при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 546, 612, 979, 980, 993, 1054, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 288, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя