Справа № 216/5928/21
провадження 2/216/2772/21
УХВАЛА

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

14 вересня 2021 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Новак Артур Михайлович, в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з даною позовною заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з цим, відповідно до ст. 185 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, викладеним у статті 175, 177 цього Кодексу, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Ознайомившись із позовною заявою, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, яка передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, з наступних підстав.

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, які були укладені між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит». При цьому, у якості підстав для звільнення від сплати судового збору позивач посилається на положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», водночас у якості відповідача по справі зазначає фізичну особу ОСОБА_2 , як головного акціонера АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Разом з цим відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

У статті 1 цього ж Закону зазначено, що виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги, а споживачем виступає - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З позовної заяви та додатків до неї слідує, що 30.06.2015 між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір-заява №305835/12718/7-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 7 місяців в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивач вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті у сумі 79250,27 дол. США на строк по 30.01.2016.

Також 03.06.2015 між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір №305835/11261/6-15 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі «Золотий», відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту депозитний рахунок у банківському металі Золото, Клієнт вносить на цей рахунок банківський метал, загальною вагою 888,00 грам на строк по 03.12.2015.

Станом на час звернення до суду з даним позовом грошові кошти, згідно з договорами ОСОБА_1 не повернуто, тому останній звернувся до суду з метою захисту свої прав споживача.

Отже, аналізуючи вищезазначені норми Закону України «Про захист прав споживачів», в розрізі даного спору, у якості Споживача виступає позивач ОСОБА_1 , який звернувся до банківської установи з метою отримання послуги, а у якості Виконавця послуг виступає АТ «Банк «Фінанси та Кредит», як суб`єкт господарювання (банківська установа), який надає послуги, у даному конкретному випадку послуги з надання банківських депозитних вкладів, а не фізична особа ОСОБА_2 , який є фізичною особою та безпосередньо послуги не надає.

Таким чином відносини у цій справі, які охоплюються Законом України «Про захист прав споживачів», виникли між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», яке й має бути відповідачем.

Між тим, як вже було зазначено, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Крім цього, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду.

Адвокат Новак А.М., звертаючись до суду з даним позовом від імені позивача ОСОБА_1 , у якості відповідача зазначив фізичну особу ОСОБА_2 , також зазначив ціну позову 2642270,92 грн, до того ж, саме цю суму просить стягнути з відповідача на користь позивача згідно з позовом, проте судовий збір за вимоги матеріального характеру не сплачено, як встановлено судом, помилково посилаючись на норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, а наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга

подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (908,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2021 2270,00 грн. та враховуючи ціну позову у розмірі 2642270,92 грн, тому, за подання даного позову підлягає сплаті 11350,00 грн судового збору (5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу).

Крім цього слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування.

У позовній заяві місце проживання відповідача фізичної особи ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 .

Вищевказана адреса місця проживання відповідача знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Положеннями статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

У зв`язку з наведеним, залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вище викладеного, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, зобов`язавши позивача усунути вище вказані недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів,- залишити без руху з наданням часу позивачу для усунення недоліків, не більше десяти днів з дня отримання ухвали суду а саме: визначитись з процесуальним статусом кола учасників справи або надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ