Рішення

Іменем України

15 грудня 2021 року місто Чернігів

Справа №751/7452/21

Провадження №2/751/1671/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Мірошник В. П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

Встановив :

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, включаючи всі грошові нарахування, що входять до структури заробітної плати та належать працівнику при звільненні, в загальному розмірі 14052 грн 37 коп та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 54621 грн 99 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 11.09.2017 року працювала у ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» на посаді обробника тканини 5 розряду дільниці обробки тканини ткацько-оздоблювального виробництва та 12.03. 2021 року була звільнена з роботи за угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. За період роботи, за листопад 2020 року - березень 2021 року позивачу була нарахована заробітна плата та інші додаткові, компенсаційні виплати при звільненні у розмірах визначених у таблиці, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 10.09.2021 року. Загальна сума відрахувань з нарахованої заробітної плати складає 19,5% і фактичній сплаті підлягає зазначена у довідці за формою ОК-7 сума нарахованої заробітної плати за мінусом 19,5 %, а саме 17525 гривень 79 копійок.

Однак, під час роботи на підприємстві виплата заробітної плати здійснювалася несвоєчасно, та не у повному обсязі, що призводило до існування безперервної заборгованості відповідача по виплаті заробітної плати. У день звільнення належні до виплати суми від підприємства також виплачені не були.

Зазначає, що на день складання даної позовної заяви, заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати та інших належних до виплати сум при звільненні складає 14052 грн 37 коп.

Оскільки трудові відносини з відповідачем припинено у березні 2021 року, для визначення розміру середньоденної заробітної плати необхідно брати до уваги період січень - лютий 2021 року.

За січень 2021 року позивачу нараховано суми, що враховуються при розрахунку середнього заробітку відповідно до порядку встановленого Положенням: основна заробітна плата у розмірі 4890,01 грн.; доплата за умови праці - 347,13 грн., а всього - 5237,14 грн. Кількість фактично відпрацьованих робочих днів склало 14 робочих днів.

За лютий 2021 року було нараховано суми, що враховуються при розрахунку середнього заробітку відповідно до порядку встановленого Положенням: основна заробітна плата в розмірі - 2008,97 грн.; доплата за умови праці - 114,39 грн., а всього - 2123,36 грн. Кількість фактично відпрацьованих робочих днів склало: 5 робочих днів.

Всього за останні два місяці роботи нараховано 7360,50 грн. заробітної плати (доходу) для розрахунку середнього заробітку. Визначаємо середньоденну заробітну плату.

Кількість відпрацьованих робочих днів в січні 2021 р. = 14 днів, в лютому 2021 р. = 5 днів, всього =19 робочих днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата складає: 7360,50 грн./19 робочі дні = 387 грн. 39 коп.

Період затримки повного розрахунку при звільненні, що застосований при складанні цієї позовної заяви складає: з 13 березня 2021 року по 05 жовтня 2021 року (правопорушення триває оскільки повний розрахунок на сьогоднішній день не проведено).

За весь час затримки виплати заробітної плати (141 робочих дні) позивачу повинен бути сплачений середній заробіток в розмірі 54621 грн 99 коп.

При зверненні до відповідача з проханням виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні також було відмовлено.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 11.10.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив не подано.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу у ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» 11.09.2017 року, на посаду обробника тканини 5 розряду дільниці обробки тканини, у зв`язку з переведенням із ПрАТ «Комвольно-сухонна компанія «Чексіл»,

Наказом № 25-К від 12.03.2021 року, ОСОБА_1 звільнена із займаної посади за угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.16-17).

Згідно копії розрахункових листків за січень, лютий, березень, травень 2021 року, наданого ТОВ «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» позивачу ОСОБА_1 вбачається, що борг підприємства на кінець травня 2021 року становить 14 052 грн 37 коп (а.с.18-20).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 14 052 грн 37 коп.

Судом встановлено, що повний розрахунок з позивачем не було проведено відповідачем, оскільки відповідач до теперішнього часу не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Нарахування компенсації за невикористану відпустку повинно проводитися у відповідності з п. 7 Порядку обчислення середньої заробітної плати (затверджений постановою Кабміну України від 08.02.1995 року № 100 з послідуючими змінами та доповненнями).

Статтею 27 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року (далі Порядок), середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Абзацом 3 пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Отже, подія звільнення позивача відбулася 12.03.2021 року, тому виходячи з вимог п. 2 та п. 8 наведеного Порядку необхідно застосовувати виплати за 2 календарні місяці роботи ОСОБА_1 перед звільненням, а саме: за січень та лютий 2021 року.

З копії розрахункових листів, наданих позивачем вбачається, що заробітна плата позивача складала у січні 2021 року 5237 грн 14 коп, у лютому 2021 року 2123 грн 36 коп (а.с.18, 19).

Таким чином, середньоденний заробіток ОСОБА_1 станом на 12.03.2021 року (день звільнення) становить: 5237,14 грн. + 2123,36 грн. = 7360,50 коп. (дохід за відпрацьовані два останні місяці перед звільненням) : 19 робочих днів у січні та лютому 2021 року = 387 грн 39 коп.

За наведених обставин суд вважає за можливе при вирішенні питання про стягнення на користь позивача з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, застосування розміру середньоденного заробітку 387,39 грн, визначеного позивачем у позовній заяві.

Оскільки позивач просила стягнути з відповідача середній заробіток за 141 днів, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 141 робочий день, а саме з 13.03.2021 року по 05.10.2021 року, у розмірі 54621 грн 99 коп, оскільки повний розрахунок з позивачем відповідачем так і не було проведено, ні на момент його звільнення, ні на момент розгляду справи в суді.

Суд визнає необхідним застосувати п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

V. Розподіл судових витрат

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 14052 гривні 37 копійок.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 54621 гривні 99 копійок.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 гривень.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» (14014, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 66, , ІПН 67)

Суддя С. М. Ченцова