_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/272/21
Провадження № 2/947/1335/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 08.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № від 08.12.2014 у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 60996,77 грн., зі строком повернення кредитних коштів не пізніше 08.12.2019, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (п. 1.1. Кредитного договору). Згідно п. 3.3 Кредитного договору, Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі.

Таким чином, 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором № від 08.12.2014.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 кредитних зобов`язань за договором № від 08.12.2014 станом на 13.06.2016 утворилась заборгованість у розмірі 79261,18 грн.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором № від 08.12.2014.

Таким чином, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право належного кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором№ від 08.12.2014.

18.02.2019 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направило до відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 530, 512, 516 ЦК України, відповідно до якої ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше ніж до 18.03.2019 або зв`язатися з Новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості.

Однак, так як зобов`язання з приводу повернення коштів за Кредитним договором № від 08.12.2014 ОСОБА_1 було не виконано ні Первісному кредитору, а ні Новому утворилась заборгованість у сумі 79261,18 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредитом 59977,29 грн., а також заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 21.12.2021 становить 16714,73 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу, цивільну справу було розподілено судді Бескровному Я.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у цій цивільній справі, без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі.

12.09.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на підтвердження нібито розміру заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 08.12.2014 позивач надав довідку в якій зазначено розмір заборгованості.

На думку представника відповідача, вказана довідка не відповідає вимогам належності та допустимості, доказів, що закріплені у ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Представник відповідача вказує, що надана позивачем довідка підготовлена робітниками позивача є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, що зроблені на нічим не підтверджених обставинах і не може бути правовою підставою, для стягнення суми заборгованості та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру суми непогашеного кредиту.Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Крім того, розрахунок заборгованості за указаним Кредитним договором до позову не доданий взагалі, а тому не можливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості та правдивість зазначеної у ньому інформації.

Також, представник відповідача просить застосувати наслідки спливу позовної давності, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів й комісії в порядку та у строки, зазначені в графіку погашення до договору № від 08.12.2014 впродовж строку кредитування (60 місяців), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів.

Відтак, представник відповідача зазначає, що початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування.

Матеріали справи не містять загального та помісячного розрахунку виникнення заборгованості, інформації про виконання боржником зобов`язань, що не дає можливості розрахувати період та час початку спливу строків позовної давності в кожному випадку невиконання зобов`язання, адже тіло кредиту згідно наданих розрахунків становить 28987,05 грн., а розмір кредиту становив 30315,77 грн. що свідчить про часткове виконання боржником зобов`язання.

В той же час згідно реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу № 13/06/16 вбачається, що станом на 13.06.2016 ОСОБА_1 має 487 днів прострочення виконання зобов`язань, що становить менше 3 років, однак більше 1 року.

Згідно витягу з реєстру боржників - додатку 1 до договору факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019р. вбачається, що ОСОБА_1 має 1447 днів прострочення виконання зобов`язань, що в сумі становить понад 3 роки.

Таким чином при укладенні договору факторингу від 29.01.2019 його сторонам було відомо про строк прострочення виконання зобов`язань та можливий ризик застосування позовної давності.

Також, представник відповідача вказує, що, можна прийти до висновку про сплив строків позовної давності на момент укладення Позивачем договору факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019.

А тому Відповідач приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні вимоги щодо стягненні заборгованості за тілом кредиту в сумі 59 977,29 грн.

Щодо стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності ст. 625 ЦК України, то зазначаємо, що дані вимоги є похідними від вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту. Окрім того, до матеріалів додано результати розрахунку 3% річних за період 21.12.2017 - 21.12.2020р. та витрат від інфляції за період січня 2018 по грудень 2020р. Даний розрахунок викликає сумнів, оскільки початок строку нарахування не співпадає із моментом виникнення у позивача права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку, а саме з моментом отримання права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 29.01.2019р.

У зв`язку із вище викладеним відповідач вважає, що слід відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС».

15.03.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в яких зазначає, що в своєму відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що «надана позивачем довідка підготовлена робітниками Позивача - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача, що зроблені на нічим не підтверджених обставинах і не може бути правовою підставою, для стягнення суми заборгованості».

Однак, відповідачем до позовної заяви не було надано жодних квитанцій, які б підтверджували факт погашення заборгованості частково чи в повному обсязі.

ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надало до суду витяг з реєстру прав вимог в якому зазначена загальна сума заборгованості - 79 261,18 грн., яка складається із загальної суми заборгованості за тілом - 59977,29 грн., а також заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 21.12.2020 становить - 16 714,73 грн.

Зазначена загальна сума заборгованості за Кредитним договором була відступлена, як зазначалось в позовній заяві, між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а згодом між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та сума була доведена згідно реєстру прав вимоги.

Отже, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надало до позовної заяви всі наявні та допустимі докази, які підтверджують наявну заборгованість ОСОБА_1 .

Всі первинні документи бухгалтерського обліку, зокрема виписка з банку з датою останнього платежу погашення кредиту зберігаються у первісного кредитора, а саме в ПАТ «ОТП Банк».

А тому, так як Боржник є стороною Договору, він в праві сам звернутися до ПАТ «ОТП Банк» з метою отримання виписки свого рахунку та підтвердити чи спростувати наявність заборгованості.

Однак, відповідач жодним чином не спростував докази щодо заборгованості, яка обліковується у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та яка підлягає стягненню. Окрім того, ухилення від отримання в ПАТ «ОТП Банк» виписки свідчить про те, що Відповідач уникає від виконання зобов`язання взагалі.

Щодо строку позовної давності, зазначав, що відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його попущення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї суми, що підлягає сплаті.

Відповідно з п. 1.4.1. Кредитного договору, згідно якого Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановленні Кредитним договором не пізніше 08.12.2019.

Тож, 01.03.2019 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направило до ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 530,512,516 ЦК України, відповідно до якої ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше ніж до 18.03.2019 або зв`язатися з Новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості.

Отже, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» скористалось своїм правом достроковою стягнення заборгованості га у зв`язку з невиконанням Боржницею умов Кредитного договору направило Вимогу на адресу Боржниці в межах дії Кредитного договору, тим самим припинили умови Кредитного договору та зобов`язали Боржницю сплатити заборгованість в повному обсязі. А оскільки, боржниця не виконала своїх зобов`язань та знехтувала можливістю зв`язатися з Новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості - ТОВ «ФК «Прайм Альянс» скористалось своїм правом звернутися до суду з позовною заявою щодо часткової стягнення заборгованості за Кредитним договором та стягнути заборгованість в примусовому порядку.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 08.12.2014 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 60996,77 грн., строком на 60 місяців, зі строком повернення кредитних коштів не пізніше 08 грудня 2019 року, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних (п. 1.1., 1.4.1 Кредитного договору).

Згідно п. 3.3. Договору, Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі (а.с. 4).

13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором № від 08.12.2014.

29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право належного кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 08.12.2014.

Відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені Кредитним договором не пізніше 08 грудня 2019 року. Відповідно до п. 1.5.1. за порушення Позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною Графіком платежів, Позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення: 25 грн.

18.02.2019 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направило до відповідача вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 530, 512, 516 ЦК України, відповідно до якої ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність погасити заборгованість протягом 30-ти календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше ніж до 18.03.2019 або зв`язатися з Новим кредитором для узгодження вигідних умов подальшої сплати заборгованості.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором заборгованість станом на 21.12.2020 становить 76692,02 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 59977,29 грн., а також заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 16714,73 у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України), може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Доказами відступлення вимоги, залежно від підстав виникнення, можуть бути, зокрема, правочини щодо зміни кредитора або боржника у зобов`язанні.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною першою статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Згідно умов кредитного договору Позичальник зобов`язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 60 місяців не пізніше 08 грудня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник лише частково сплачував заборгованість за кредитним договором, не погасив заборгованість ні новому, ні попередньому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості на користь нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Судом встановлено, що TOB «ФК «Прайм Альянс» скористалось своїм правом дострокового стягнення заборгованості та у зв`язку з невиконанням Боржником умов Кредитних договорів направило Вимоги на адресу Боржника в межах дії Кредитного договору, тим самим припинили умови Кредитних договорів та зобов`язали Боржника сплатити заборгованість в повному обсязі.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності у справі суд зазначає наступне.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Крім того, виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Як вбачається зі змісту п.1.4.1 Кредитного договору позичальник зобов`язується повністю повернути Банку всю суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені Кредитним договором не пізніше 08.12.2019.

Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, вимога про погашення кредитної заборгованості від 18.02.2019 направлена на адресу відповідача 01.03.2019, а до суду позовна заява надійшла 04.01.2021, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, строк звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущений.

Враховуючи наведене, з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № від 08.12.2014 у розмірі 76692,02 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 59977,29 грн., а також заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 16714,73 у відповідності до ст. 625 ЦК України

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 256,257,261,512,514,516,517,526,599,610, 625, 1050, 1077, 1078, 1080 ЦК України, ст.ст. 10-13,81, 89, 141,258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» () частину заборгованості за кредитним договором № від 08.12.2014 у розмірі 76692 (сімдесят шість тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 02 копійки, яка складається із заборгованості за тіло кредиту у розмірі 59977 (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім) гривень 29 копійок, а також заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 16714 (шістнадцять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 73 копійки у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» () судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі двісті сто дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бескровний Я. В.