Справа № 952/942/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2021 р. Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Гагаріної С.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Зачепилівського районного суду Харківської області з позовною заявою до Зачепилівської селищної ради Харківської області про визнання права на спадкування земельної частки (паю) в порядку спадкової трансмісії.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Нещодавно позивач дізналася, що після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) розміром 6,8 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності колишнього КСП «Комінтерн», яка розташована на території Зачепилівської селищної ради Харківської області в с. Нове Мажарове. Право на дану земельну частку мати позивача отримала відповідно до рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 10.04.2003 р., яким було визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) її матері - ОСОБА_3 за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР№0074695, виданого Зачепилівською райдержадміністрацією 05.09.1997 р. на підставі рішення від 30.06.1997 р. №158 і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 24.09.1997 р. за №668. Однак мати позивачки не встигла до смерті оформити на своє ім`я дану землю, її державна реєстрація не проводилася, правовстановлюючі документи відсутні, тому ОСОБА_1 позбавлена можливості прийняти та оформити належним чином спадщину і звернулася до суду за захистом своїх прав.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просив суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Від представника Зачепилівської селищної ради Харківської області Губченка О.В. до суду надійшла письмова заява згідно якої справу просив розглянути без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.01.1995 року вбачається, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 04.07.2005 Тверським відділом ЗАГС Управління ЗАГС Москви, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Моска Росія.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 10.04.2003, яке набрало чинності 10.05.2003 р. було визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) її матері - ОСОБА_3 за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХР№0074695, виданого Зачепилівською райдержадміністрацією 05.09.1997 р. на підставі рішення від 30.06.1997 р. №158 і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 24.09.1997 р. за №668.

Із сертифіката на земельну частку (пай) серії ХР№0074695, виданого Зачепилівською райдержадміністрацією 05.09.1997 р. на підставі рішення від 30.06.1997 р. №158 і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 24.09.1997 р. за №668, судом встановлено що ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) розміром 6,8 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Комінтерн».

Судом також встановлено, що правовстановлюючих документів на визнану за нею право на земельну частку (пай) за життя ОСОБА_2 не виготовила.

Відповідно до ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94 від 10.11.1994 право на земельну частку (пай) являється об`єктом успадкування.

Відповідно до пункту 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковано.

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

В силу ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч. 1,3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 право на належну останній земельну частку (пай) було визнано за ОСОБА_2 рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 10.04.2003 р. Враховуючи той факт, що мати позивача не встигла оформити на своє ім`я право на земельну частку (пай) згідно рішення суду, тому право на прийняття належної їй спадщини в порядку ч.1 ст. 1276 ЦК України перейшло до позивача, як до спадкоємця першої черги за законом, в порядку спадкової трансмісії.

Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та правомірні, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,16,1235, 1258, 1261, 1270, 1276 ЦК України, ст.ст.4,5, 10, 12, 76-80, 89, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зачепилівської селищної ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 6,8 умовних кадастрових гектарів із земель реформованого КСП «Комінтерн» на території с. Нове Мажарове Зачепилівського району Харківської області, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкової трансмісії після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , яке належало останній відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР №0074695.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко