ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.12.2020 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляду Фастівському міськрайонному суду Київської області.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Одночасно з поданням до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачем подано заяву про забезпечення позову. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначає, що після звернення стягнення на заробітну плату їй стало відомо про існування виконавчого провадження № 58351242, яке відкрито на підставі виконавчого напису №864 від 15.01.2019 року, який здійснено приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., за яким з нею стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» підлягає заборгованість в розмірі 22242,36 грн. Проте жодних вимог про стягнення з неї заборгованості не було, правові підстави походження боргу їй невідомі, як і невідомо, за який період вчинено стягнення заборгованості та які нарахування входять до складу нарахованого боргу.

Виходячи з викладеного, просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні, оскільки невжиття таких заходів може ускладнити ефективний захист її прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису. Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. 12.02.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58351242 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 22242,36 грн, підстава: виконавчий напис № 864 виданий 15.01.2019 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С.

Заявник вказує, що банк не звертався до неї з вимогою про погашення заборгованості. Вчинення виконавчого напису без повідомлення її про наявність боргу, про намір звернення стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису, в тому числі без надання копії розрахунку та ненадання підтвердження права вимоги, як до боржника порушує її права, оскільки вимога про стягнення не є безспірною, а отже не підлягає стягненню в порядку вчинення нотаріального напису.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Отже судом встановлено, що предметом позову, з яким позивач звернувся до суду є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, даний вид забезпечення позову є співмірним із позовом, з яким позивач звернулась до суду, а заборона вчиняти певні дії стосуються предмета (об`єкта) щодо якого наявний спір.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 149, 150 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 58351242, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, що вчинений 15.01.2019 року приватним нотаріусом Київького міського нотаріального округу Хара Н.С. за № 864, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 22242,36 грн.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити до уповноваженому органу/установі - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Г.В. Соловей