ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4413/20
Провадження № 2/210/222/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"23" лютого 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ступак С.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Доценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Відділу реєстрації місця проживання громадян Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, треті особи: Служба у справах дітей Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, Служба у справах дітей в особі Пирятинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про відновлення порушених прав дитини та визнання за дитиною права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 звернулась до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_2 з позовом до Відділу реєстрації місця проживання громадян Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, треті особи Служба у справах дітей Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, Служба у справах дітей в особі Пирятинської районної державної адміністрації про відновлення порушення прав дитини та визнання за дитиною права користування житловим приміщенням та просив суд визнати за малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування 67/100 частиною житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 та визнати право на реєстрацію малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 67/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 зазначив, що по АДРЕСА_2 проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , їх син ОСОБА_5 з невісткою ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, в вказаній квартирі були зареєстровані лише ОСОБА_3 та його син ОСОБА_5 , інші особи зареєстровані не були.

ОСОБА_1 була зареєстрована в АДРЕСА_3 , однак мешкала в місті Кривий Ріг разом з чоловіком. ОСОБА_6 та малолітня ОСОБА_7 , також були зареєстровані в Полтавській області, Пирятинського району, село Повстин, однак свого житла в с. Повстин вони не мали.

Представник позивача зазначив, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вів антисоціальний спосіб життя, не сплачував комунальні послуги, було визначено право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . За ОСОБА_8 було визнано право користування житловим приміщенням в розмірі 33/100 частини, а за ОСОБА_5 визнано право користування житловим приміщенням на 67/100 частини вищевказаної квартири.

10.11.2005 року ОСОБА_3 приватизував частину квартири та 10.11.2005 року отримав свідоцтво про право власності на житло, на 33/100 частини квартири, без виділу частки в натурі. ОСОБА_5 , свою 67/100 частини квартири не приватизував, а тому ця частина квартири знаходиться в комунальній власності. В квартирі проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , їх син ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Невістка - ОСОБА_6 , була зареєстрована в с. Повстин, де й зареєструвала і малолітню доньку ОСОБА_9 .

Однак, малолітня ОСОБА_7 , весь час проживала по АДРЕСА_2 , та її фактично доглядали бабуся та дідусь. Малолітня ОСОБА_7 постійно проживаючи в м. Кривому Рогу навчалася Криворізький загальній школі №15 м. Кривому Розі. В жовтні 2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виїхали в Полтавську область. 29 листопада 2019 року ОСОБА_6 умисно позбавила життя чоловіка ОСОБА_5 .. Відносно ОСОБА_6 порушено кримінальне провадження за навмисне вбивство, їй обрано запобіжний захід - тримання під вартою. Кримінальна справа знаходиться на слуханні в Автозаводському районному суді м. Кременчука, вироку ще не має.

Представник позивача в позові зазначив, що єдиним житлом малолітньої ОСОБА_10 , це було її постійне місце проживання з батьком, дідусем та бабусею, а саме в 67/100 частини квартири АДРЕСА_1 . Захищаючи житлові інтереси малолітньої просить суд визнати за малолітньою право користування квартирою, щоб в подальшому приватизувати та визнати за малолітньою дитиною право власності на частину квартири.

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

04 листопада 2020 року судом закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13 січня 2021 року залучено до участі у вказаній цивільній справі, в якості третьої особи ОСОБА_3 .

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак 16 грудня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла на адресу суду заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без його участі та позов задовольнити.

Відповідач по справі Відділ реєстрації місця проживання громадян Металургійної районної у місті Кривому Розі ради також свого представника у судове засідання не направив, однак 18 листопада 2020 року на адресу суду надійшла заява за підписом представника виконкому Металургійної районної у місті ради Станіславчук Л.О., в якій просили суд проводити розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Металургійної районної у місті Кривому Розі ради у судовому засіданні присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду отримана останніми, що підтверджується розпискою від 11 серпня 2020 року.

Представник третьої особи по справі Служба у справах дітей в особі Пирятинської районної державної адміністрації у судовому засіданні присутній не був, однак, поза межами судового засідання, 02 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов лист за підписом в.о. начальника служби у справах дітей Пирятинської районної державної адміністрації Войтенко Л., в якій остання просила суд, проводити розгляд вказаної справи без їх участі.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні присутній не був, однак, 12 лютого 2021 року останній направив на адресу суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд вказаної справи без його участі та позов задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів від 10 листопада 2005 року, 33/100 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 . Вказане Свідоцтво видане згідно розпорядження від №Дз363 від 31.08.2005 року. Крім того, вказаній обставини також підтверджуються Інформаційною довідкою № 217331433 від 22.07.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. (а.с.7, 21)

Відповідно до Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 18 березня 1970 року, 18 березня 1970 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_11 , про що Інгулецьким районним РАЦС м. Кривого Рогу складено відповідний запис за № 123. Після реєстрації одруження ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_12 . (а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_5 , батьками якого зазначені: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . (а.с.11)

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_2 , про що Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації народження 07 жовтня 2009 року, зроблено відповідний актовий запис №915. Батьками ОСОБА_7 зазначені: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 , вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 від 07.10.2009 року. (а.с.16)

Відповідно до Акту складеного мешканцями будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 спільно з батьком ОСОБА_5 , бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_3 з дня народження по листопад 2019 року без реєстрації. Вказаний акт підписаний ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та посвідчений майстром дільниці ОСОБА_16 та начальником ТОВ «Сітісервіс КР». (а.с.12)

Крім того, відповідно до Довідки виданої за підписом директора Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 15 ім. М. Решетняка Шевченко В. від 19.06.2020 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно навчалась в КЗШ І-ІІІ ст. № 15 ім. М. Решетняка з 01.09.2016 року по 25.10.2017 рік і з 22.01.2018 року по 19.09.2019 рік та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.13)

Факт проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується Довідкою Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби № 10 щодо сум, нарахованих до сплати комунальних та іншим службами міста за адресою: АДРЕСА_2 станом на 01.06.2020 року, з якої вбачається, що плата за комунальні послуги за вказаною адресою нараховувалась на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . (а.с.20)

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, про що Виконавчим комітетом Великокручанської сільської ради Полтавської області 11 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №31, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 . (а.с.17)

В позовній заяві представник позивача зазначає, що 29 листопада 2019 року ОСОБА_6 умисно позбавила життя свого чоловіка ОСОБА_5 та відносно неї було порушено кримінальну справі за ч.1 ст. 115 КК України. Відповідно до роздруківки з Інтернету, у провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 . (а.с. 18)

Відповідно до Розпорядження голови Пирятинської районної державної адміністрації №132 від 09.06.2020 року «Про призначення опіки над дитиною ОСОБА_7 » громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено місця проживання ОСОБА_7 та її опікуна за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.23)

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Зміст права власності полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК).

Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власником 33/100 спірної квартири наразі є ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Цивільне та житлове законодавством України виділяє наступні правові категорії осіб (крім власника), які можуть мешкати у житлі належному фізичній особі на праві власності: 1)члени сім`ї власника жилого будинку/квартири (статті 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України); 2)наймач та члени його сім`ї (стаття158 ЖК УРСР, стаття 810,816 ЦК України); 3)тимчасові мешканці (стаття 98, 161 ЖК УРСР, стаття 818 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно із частиною третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Права малолітньої дитини на проживання у житловому приміщенні є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком.

Отже, права членів сім`ї власника будинку на об`єкт власності є похідними від прав самого власника.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено також у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункту 15 постанови від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

З матеріалів справи встановлено, що за життя батько малолітньої ОСОБА_7 - ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_2 та власником 33/100 вказаної квартири є ОСОБА_3 . ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги просив суд задовольнити та просив суд визнати за онукою права користування частиною квартири.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийнявши до уваги доводи позивача, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355, 430 Цивільно-процесуального України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Відділу реєстрації місця проживання громадян Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, треті особи: Служба у справах дітей Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, Служба у справах дітей в особі Пирятинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про відновлення порушених прав дитини та визнання за дитиною права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати за малолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування 67/100 частиною житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 .

Визнати право на реєстрацію малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 67/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ступак