П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Київ

Справа №759/15797/16-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 03 березня 2021 року

Повний текст постанови складено 04 березня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Маштакової Т.Ф.

учасники справи позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи: Служба у справах дітей Приморської районної державної адміністрації м. Одеси, Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року, ухваленого суддею Шум Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Приморської районної державної адміністрації м. Одеси, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №759/15797/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/2430/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач у листопаді 2016 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з вересня 2004 р. він перебував у цивільному шлюбі з відповідачем, у період якого народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2010 року сторони почали проживати окремо, порозуміння щодо участі батька у спілкуванні та вихованні сина між сторонами не досягнуто, відповідач створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, приховує своє місце проживання, місце навчання сина, змінила номер його мобільного телефону, на неодноразові намагання побачитись з сином, відповідач відмовляла, дозвіл на зустріч з сином не надавала. А тому позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 припинити дії, які порушують права позивача на спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною у його вихованні: 1-шу та 3-тю суботу місяця та в день народження сина з 10:00 до 18:00; спільний відпочинок батька з сином влітку та взимку строком до двох тижнів на території України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Приморської РДА м. Одеси, Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини й спілкуванні з нею - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) перешкоди у спілкуванні та вихованні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом визначення способів участі батька у спілкуванні та вихованні сина шляхом систематичних побачень: І та III субота щомісяця та день народження дитини з 10:00-18.00 без присутності матері дитини; протягом двох тижнів в літньо-зимовий період щороку в межах України без присутності матері, при цьому, зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, рішення ухвалено без повного та всебічного з`ясування та дослідження обставин, що мають значення для справи, що в наслідку призвело до прийняття судом рішення, яке порушує інтереси дитини, а відповідно і вимоги чинного законодавства щодо захисту прав дітей та може призвести до негативних наслідків для розвитку дитини та його психологічного стану.

Позивач ОСОБА_1 та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник, треті особи Служба у справах дітей Приморської районної державної адміністрації м. Одеси, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явилися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення відповідача ОСОБА_2 та її представника, третіх осіб: Служба у справах дітей Приморської районної державної адміністрації м. Одеси, Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про день та час розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи за відсутностіц їх представників.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 та представників третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів спраив та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого є сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 5).

Позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 7), працює на посаді заступника директора ТОВ «Готика ЛТД» та отримує стабільний дохід, про що свідчить позитивна характеристика та Довідка про доходи (т. 1 ас. 8-9).

Також, встановлено, що позивач фізично та психічно здоровий, про що свідчать відомості про відсутність у останнього психіатричних патологій, відсутність перебування на обліку у лікаря психіатра, відсутність ознак наркологічних захворювань, відсутність перебування на обліку у лікаря нарколога (т. 1 а.с. 10-11).

Також, відповідно до Довідки Міністерства внутрішніх справ України, позивач ОСОБА_1 , уродженець Азербайджану, на території України станом на 09.11.2016 р. до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (т.1 а.с. 12).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.01.2017 р., позивач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою також зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_2 та син сторін ОСОБА_3 . Житлові умови для проживання сина позивача створено належним чином (т. 1 а.с. 25).

Судом встановлено, що відповідно до Договору оренди від 01.01.2017 р. відповідачка ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 ас. 35-36).

Судом встановлено, що відповідно до Договору оренди квартири від 01.01.2018 р. відповідачка ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (т. 3 а.с. 177).

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо участі батька у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_4 посилається на те, що відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з їх спільним сином, переховуючи останнього.

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно п. 2,3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися є дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі - Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси по справі № 522/3290/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі Ул частини від всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_5 постановлено судове рішення та 22.02.2018 р. видано виконавчий лист (т. 1 ас. 58).

При цьому, відповідно до Довідки - розрахунку ВП № 55891378 від 17.10.2018 р. Святошинського РВДВС м.Києва ГТУЮ заборгованість зі сплати аляментів, станом на 17 жовтня 2018 року відсутня (т.4 а.с.15).

Також, судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 приймає участь в матеріальному утриманні сина ОСОБА_5 , що підтверджується квитанціями про сплату харчування у садочку, придбання коштовної іграшки вартістю 5000 грн., поповнення карткового рахунку відповідачки у Приватбанк (т. 3 ас. 124-126).

Вказане вище спростовує посилання відповідачки та її представника, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від матеріального утримання малолітнього ОСОБА_5 .

Суд, обґрунтовано прийняв до уваги Висновок експертного дослідження за результатами проведення психологічного дослідження № 12708/18-61 від 24.07.2018 р., складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз за заявою позивача ОСОБА_1 (т. 4 ас. 9-14).

Відповідно до вказаного вище Висновку, позивач ОСОБА_1 теоретично може позитивно впливати на свого сина ОСОБА_1 , на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя сина.

Крім того, відповідно до висновку експертів від 27 січня 2021 року №17145/17146/19-61 за результатами проведення судової психологічної експертизи у цивільній справі №759/15797/16-ц, що була проведена за ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, за своїми індивідуально-психологічноми особливостями ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , здатен позитивно впливати на емоційний стан, психічний розвиток малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, суд обґрунтовано не прийняв до уваги наданий представником відповідачки Висновок № 17-3370 судової психологічної експертизи від 24.01.2018 р., складеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз за заявою адвоката Явнюка Д.М. (т. 3 ас. 169-176), оскільки вказаний Висновок не може бути розцінений як судовий, так як судом не призначалась в рамках вказаної цивільної справи № 759/15797/16 судова експертиза.

Посилання відповідачки та її представника в заперечення щодо позовних вимог про вчинення позивачем ОСОБА_1 насилля, в тому числі сексуального, відносно їх малолітнього сина ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки ні відповідачкою ні її представником не надано всупереч вимог ст. 81 ЦПК України жодного доказу в підтвердження вищезазначеного. В той же час відповідно до постанови Святошинського управління поліції від 01 червня 2019 року закрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що рішенням Святошинскього районного суду м. Києва від 02 липня 2020 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 .

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 чиняться перешкоди зі сторони ОСОБА_2 щодо способу участі у вихованні малолітнього ОСОБА_5 , зустрічей з останнім, а відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач ОСОБА_1 , як батько ОСОБА_5 , 2007 р.н. має рівне право на участь у вихованні малолітньої дитини, та оскільки сторони не можуть дійти згоди щодо їх участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_4 , та вірно прийняв до уваги запропонований позивачем графік зустрічей дитини.

Будь-яких доказів того, що дитина боїться свого батька, чи з інших причини не може спілкуватися з ним особисто судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що визначення позивачу, як спосіб участі у спілкуванні та вихованні кожної І та ІІІ суботи щомісяця та день народження дитини з 10:00-18.00 без присутності матері дитини; протягом двох тижнів в літньо-зимовий період щороку в межах України без присутності матері, буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку та відповідатиме принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин.

Такий графік побачень забезпечить систематичне спілкування та участь батька у вихованні дитини з мінімальними змінами у вже звичному для дитини проживанні разом з матір`ю. Такий спосіб участі батька у вихованні дитини не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості ОСОБА_4 в повній мірі сприймати піклування кожного з батьків про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_4 , враховує інтереси дитини з дотриманням розумного балансу участі обох батьків у її вихованні

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна