Провадження № 2/219/834/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут Донецької області у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на право власності на житло від 04 липня 2002 року та договору дарування частки квартири від 14 лютого 2020 року. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач, яка є дочкою позивача, однак з червня 2019 року не мешкає, оплату за користування житлом та за житлово-комунальні послуги не здійснює, однак добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. Формальна реєстрація ОСОБА_2 у квартирі ОСОБА_1 порушує її права як власника майна, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, з огляду на що вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 09 годину 00 хвилин 09 лютого 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

09 лютого 2021 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 08 годину 00 хвилин 05 березня 2021 року у зв`язку з тим, що відповідач у судове засідання не з`явилась, однак відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання відсутні.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено телефонограмою. 02 березня 2021 року до суду подала заяву, у якій зазначила, що просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 02 березня 2021 року до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона зазначила, що визнає позовні вимоги.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на право власності на житло від 04 липня 2002 року (а.с. 6) та договору дарування частки квартири від 14 лютого 2020 року (а.с. 4), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 14 лютого 2020 року за № 200398559 (а.с. 5).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої судом 05 березня 2021 року за № 247103660, позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33-34).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3382 від 16 листопада 2020 року, виданої начальником відділу реєстрації місця проживання Світлоларської міської ради Бичковською В.М. , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_2 (а.с. 8).

Згідно акту про встановлення факту фактичного проживання, складеного 16 листопада 2020 року депутатом Світлодарської міської ради ОСОБА_4 , відповідач за місцем проживання: АДРЕСА_1 не проживає з червня 2019 року, що підтверджують сусіди: ОСОБА_4 (мешканець квартири АДРЕСА_3 , розташованої у вказаному будинку), ОСОБА_5 (мешканець квартири АДРЕСА_4 , розташованої у вказаному будинку) (а.с. 7).

З відповіді начальника відділу реєстрації місця проживання Світлоларської міської ради Бичковської В.М. за вх. № 42388 від 28 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи є причини відсутності відповідача поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач вибула із спірної квартири, у зв`язку з чим втратила право на користування жилим приміщенням у зазначеній квартирі, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 206, 259, 264-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку селища Гольмівський міста Горлівка Донецької області, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання якої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.С.Конопленко