Справа № 682/2305/21
Провадження № 2/682/952/2021
РІШЕННЯ
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Захарчук С.П.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Горщара Б.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтуванні позовних вимог позивачка вказувала, що 20.09.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Славутського міськрайонного нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. Позивач вказує, що відповідно до п. 8 вказаного договору ОСОБА_2 зобов`язується утримувати її довічно, а саме, надавати побутові послуги, забезпечувати щоденне харчування, виконувати городні роботи в разі необхідності, забезпечити медичну допомогу вдома лікарями загального профілю, а також лікарями спеціалістами, купувати лікарські засоби на підставі виданих рецептів для лікування. Вартість вищевказаних послуг сторонами визначено в розмірі 2000 грн. В свою чергу згідно п. 1 договору, позивачка передала відповідачу у власність належну їй на праві власності 47/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований у АДРЕСА_1 . Позивачка вказує, що має намір розірвати договір з огляду на те, що упродовж останніх років відповідач взагалі перестав навідувати позивачку, цікавитися станом її здоров`я, не забезпечує її харчуванням, медикаментами, тощо, чим порушує взяті на себе обов`язки передбачені договором. Позивачка вказує, що відповідач ОСОБА_2 відмовляється у добровільному порядку розірвати вказаний договір, а тому позивачка вимушена звернутись за захистом своїх пряв до суду. Позивачка просить суд розірвати договір довічного утримання укладений між сторонами, який був посвідчений приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я. та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору.
В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Горщар Б.А. підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задоволити.
Відповідач за викликом до суду не з`явився та не повідомив суду поважності причин такої неявки, про день та час судоовго розгляду повідомлений.
Заслухавши позивача та її представника, свідка, вичивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 20.09.2016 року між сторонами було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Славутського міськрайонного нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я.
Відповідно до п. 8 вказаного договору відповідач по справі ОСОБА_2 зобов`язувався утримувати позивача довічно, а саме, надавати побутові послуги, забезпечувати щоденне харчування, виконувати городні роботи в разі необхідності, забезпечити медичну допомогу вдома лікарями загального профілю, а також лікарями спеціалістами, купувати лікарські засоби на підставі виданих рецептів для лікування. Вартість вищевказаних послуг сторонами визначено в розмірі 2000 грн. В свою чергу згідно п. 1 договору, позивачка передала відповідачу у власність належну їй на праві власності 47/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, відповідач ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов`язання по утриманню позивача згідно умов договору довічного утримання. Відповідач упродовж останніх років припинив навідувати позивачку, цікавитися станом її здоров`я, забезпечувати її харчуванням, медикаментами, тощо, що було підтверджено в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_3 .
Так, свідок ОСОБА_3 суду показала, що є сусідкою ОСОБА_1 та що відповідач дійсно упродовж останніх років, практично із дати укладення договору, ненавідував ОСОБА_1 , не цікавився станом її здоров`я, не забезпечував її харчуванням та медикаментами.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України, також встановлено свободу договору, з посиланням на ст. 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов договору належать умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного вид), а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Частиною 1 ст. 746 ЦК України, передбачено, що відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я.
Таким чином, договір довічного утримання має певні особливості: 1) майно переходить у власність набувача, однак розпоряджатися таким майном набувач за життя відчужувача не зможе, оскільки при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження майна в встановленному порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору; 2) зобов`язання з довічного утримання мають особистісний характер, оскільки встановлюються щодо конкретно визначеної фізичної особи; 3) цей договір носить тривалий характер та вимагає від набувача постійного і систематичного виконання обов`язків; 4) матеріальне забезпечення (утримання) та послуги з догляду надаються набувачем до моменту смерті відчужувача (довічно) або до моменту розірвання договору довічного утримання.
Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.
Частиною 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Таким чином, розірвання договору довічного утримання (догляду) за рішенням суду на вимогу відчужувача, можливе за умови невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
В судовому засіданні було встановлено невиконання відповідачем взятих на себе обов`язків з утримання позивача довічно згідно умов договору довічного утримання, що було підтверджено показами свідка ОСОБА_3 .
Крім того, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача.
Викладене дає підстави для висновків, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-82, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 3, 15,16, 613, 626-629, 638, 653, 744-746,749,755,756 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задоволити.
Розірвати договір довічного утримання від 20.09.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Славутського міського нотаріального округу Хмельницької області Шкапій В.Я.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.