30.12.2021 Суддя Бугера О. В..
Провадження № 2/644/3806/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Бугера О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

Позивачем 28.12.2021 року подано до суду відповідну позовну заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , в якій визначено одну вимогу немайнового характеру.

Одночасно з подачею позову позивачем було подано суду заяву про звільнення її від сплати судового збору, в обґрунтування зазначено, її майновий стан не дозволяє їй сплатити судовий збір, вона не працює, перебуває на обліку, як безробітна в Харківському міському центрі зайнятості, аліменти не отримує, доглядає за маленьким сином. Посилалась на те, що розмір судового збору для неї занадто обтяжливий, через його несплату вона не зможе здійснити захист своїх прав. До заяви додала копію довідки з центру зайнятості, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, довідки з Орджонікідзевського районного суду м.Харкова.

Досліджуючи зміст поданої заяви та доданих до неї документів, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

За нормами п. 1 ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Відповідно до копій довідок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова, рішення суду від 03.08.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини, судовий наказ від 22.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, станом на 01.12.2021 року, не виконувалось на території України. Даних про причини невиконання довідки не містять.

За даними з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за період квітень-вересень 2021 року (тобто 2-3 квартал 2021 року), ОСОБА_1 отримувала дохід в сумі по 860 гривень щомісячно, як соціальні виплати. Аналогічна інформація про розмір допомоги, що нараховується та виплачується ОСОБА_1 , у вигляді одноразової щомісячної допомоги при народженні, міститься в довідці УПСЗНА Індустріального району ХМР.

Відповідно до довідки Харківського міського центру зайнятості, з 30.11.2021року, ОСОБА_1 поставлена на облік, як безробітня особа. Даних про розмір допомоги по безробіттю в довідці не зазначено.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки надані позивачем у якості доказів її майнового стану довідки, не можуть бути враховані судом, як доказ беззаперечного підтвердження складного фінансового становища особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 260, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, при подачі позовної заяви про розірвання шлюбу, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Бугера