Справа № 296/5724/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Шалоти К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (ex parte) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 24.06.2021 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до ОСОБА_2 (далі також - відповідач) про стягнення з останньої на його користь аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2015 і до досягненням сином повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що 21.08.1999 сторони зареєстрували шлюб, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_5 . Вказувалося, що з вересня 2015 року відповідачка залишила позивачу дітей та пішла жити до іншого чоловіка. З цього часу протягом чотирьох років діти проживають лише з позивачем та знаходяться на його утриманні. Позивач вказував, що сину ОСОБА_4 виповнилось 20 років, а 16-річний син ОСОБА_5 з 01.09.2019 є студентом денної форми навчання Житомирського кооперативного коледжу бізнесу і права, вартість навчання складає 12 тис. грн. та його оплату здійснює підприємство на якому працює позивач. Зазначається, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.03.2021 шлюб між сторонами розірвано, в задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визначення місця проживання дітей відмовлено, а рішенням цього ж суду від 15.05.2020 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до позивача про стягнення аліментів на утримання дітей. Також позивач вказував, що відповідачка має ще доньку від іншого чоловіка.

1.3. Посилаючись на те, що відповідачка 6 років не надавала допомоги на утримання дітей, хоча зобов"язана утримувати дітей до повноліття, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на сина ОСОБА_6 з 01.10.2015 і до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 12.08.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/5724/21, яку вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

2.2. 09.09.2021 відповідач подала до суду відзив на позов, в якому вказувала, що після фактичного припинення стосунків з позивачем у 2015 році вона разом з дітьми з"їхала з квартири та винаймала житло для себе та її дітей, усі витрати по утриманню синів несе самостійно, в Україні працювала до 2018 року, потім не тривалий час працювала за кордоном. Вказувала, що навчання дітей оплачувала вона, подарувала сину ОСОБА_4 транспортний засіб, оплачувала його навчання в сумі 1000 євро. Син ОСОБА_4 проживає на винайманій квартирі, а син ОСОБА_5 проживає періодично то з нею, то з позивачем, оскільки вона працювала за кордоном, а зараз перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Посилаючись на те, що відповідач щомісяця здійснює перекази на рахунки її синів, повертаючись із заробітків разом з синами проживає в її житлі у м. Житомирі, з 10.07.2021 син ОСОБА_5 проживав з нею півтора місяці у Литовській Республіці та був повністю на її утриманні та зараз перебуває в Україні і проживає разом з дітьми, просила у задоволенні позову відмовити.

2.3. 17.09.2021 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи цивільної справи №296/5724/21 в порядку загального позовного провадження.

2.4. 24.09.2021 позивач подав до суду заперечення на відзив, в якому посилаючись на судові рішення у справі №296/1256/17 стверджував про проживання дітей з ним, а також вказував, що перерахування відповідачкою коштів на карту сина ОСОБА_6 є незначними та почалися з 15.12.2020, син ОСОБА_6 з 2015 року знаходиться на його повному утриманні, оплата за навчання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснюється за власні кошти позивача, просив задовольнити позов.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №2597 (а.с. 8).

3.2. 15.05.2020 рішенням Корольовського районного суду м.Житомира у цивільній справі №296/1256/17, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 15.12.2020, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , відмовлено (а.с. 5-7, 51-52).

3.3. 26.03.2021 рішенням Корольовського районного суду м. Житомира у цивільній справі №296/3122/17 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині визначення місця проживання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено (а.с. 4).

3.4. Позивач ОСОБА_1 разом з синами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , колишньою дружиною ОСОБА_2 та її дочкою ОСОБА_11 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією довідки ТОВ "КК "КомЕнерго-Житомир" про зареєстрованих осіб №643 від 02.06.2021 (а.с. 10).

3.5. 02.06.2021 комісією в складі трьох працівників ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» та двох сусідів складено акт про те, що ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_11 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , більше шести років (а.с. 11).

3.6. Із виписок по карткам АТ "Універсал Банк" від 31.08.2021 вбачається, що в період з 03.12.2019 по 31.08.2021 з картки НОМЕР_2 та картки НОМЕР_3 , відкритої на ім"я ОСОБА_2 здійснювалися періодичні перекази коштів на картку по операціям, зокрема, Егор ( НОМЕР_4 ) в розмірі від 3 до 15 євро (а.с. 39-44).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

4.2. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

4.3. За змістом частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

4.4. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України).

4.5. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Між сторонами у справі виник спір з приводу присудження аліментів на сина ОСОБА_3 за минулий період та до досягнення дитиною повноліття.

5.2. У поданому позові позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідачки аліментів на сина ОСОБА_3 в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2015 і до досягненням сином повноліття.

(і) Щодо вимог про стягнення аліментів на дитину за минулий період

5.3. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі №748/2340/17 викладено позицію, що "для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місце- знаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, інші подібні дії".

5.4. Згідно частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.5. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

5.6. Натомість, доказів на підтвердження вжиття позивачем ОСОБА_1 заходів щодо одержання аліментів від відповідачки ОСОБА_2 за період починаючи з 01.10.2015, а також доказів ухилення відповідачки ОСОБА_2 від надання утримання сина ОСОБА_9 , зокрема приховування від позивача нею свого місця перебування, не реагування на звернення позивача або будь-які інші подібні дії, позивачем суду не надано.

5.7. Таким чином, враховуючи, що позивач не довів існування юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право на стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 за минулий час на підставі частини 2 статті 191 СК України, що є його процесуальним обов`язком, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в зазначеній частині.

(іі) Щодо вимог про присудження аліментів на дитину з моменту пред`явлення позову

5.8. Суд враховує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України право на стягнення з аліментів на дитину має той з батьків, з яким проживає дитина.

5.9. З матеріалів справи вбачається, що син сторін ОСОБА_12 зареєстрований та проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, згідно наданого позивачем акту ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» від 02.06.2021 слідує, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою більше шести років.

5.10. Надані позивачем докази на підтвердження факту проживання сина ОСОБА_6 з ним, відповідачкою лишилися не спростовані. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідачки про те, що син ОСОБА_5 періодично проживає то з нею, то з позивачем, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачкою суду не надано.

5.11. Суд приймає до уваги обов`язок обох батьків утримувати свою дитину до повноліття, повноцінно забезпечувати її інтереси та право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер.

5.12. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України саме тому з батьків, разом з яким проживає дитина, належить право вибору виду стягнення коштів на утримання дитини (аліментів), - у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

5.13. Суд відхиляє доводи відповідачки про те, що перебування сина ОСОБА_6 з 10.07.2021 півтора місяці з нею у Литовській Республіці та здійснення періодичних переказів коштів на банківську карту сина ОСОБА_6 може бути підставою для звільнення відповідачки від обов"язку сплачувати аліменти на сина ОСОБА_6 , оскільки вказані обставини самі по собі не звільняють того з батьків, який проживає окремо від дитини від обов`язку брати участь в його утримання, яке має бути достатнім для забезпечення потреб дитини та повинно носити регулярний характер.

5.14. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, який має бути присуджений з відповідачки на користь позивача, з яким проживає син ОСОБА_6 , суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

5.15. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 доведено факт постійного проживання з ним сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебування дитини на його утриманні, що відповідачкою ОСОБА_2 не спростовано, з урахуванням того, що участь батьків в утриманні спільної дитини повинно мати регулярний характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на сина ОСОБА_6 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 24.06.2021 до досягнення сином повноліття, оскільки в порушення частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України позивачем не доведено наявність у відповідачки такого заробітку (доходу), який є достатнім для стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 у заявленому позивачем розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Враховуючи, що позивач у силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за подання позову у справі про стягнення аліментів, то з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908 гривень на підставі пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону "Про судовий збір".

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 430 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 24 червня 2021 року до досягнення сином повноліття.

3. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

5. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_5

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 ,

фактичне місце проживання за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_6

Суддя К. В. Шалота