Справа № 204/4866/21
Провадження № 2-з/201/261/2021
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

24 вересня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа № 204/4866/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

22.09.2021р. представник ОСОБА_1 адвокат Зоц А.О. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 22.09.2021р.) подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності, відповідно до свідоцтво про право власності, б/н від 12.09.2001. Накласти арешт на 1/7 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності, відповідно до свідоцтво про право власності, б/н від 15.01.1998.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що в провадженні Жовтневого районного суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 204/4866/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Предметом позову є стягнення грошових коштів у сумі 438 000,00 грн., які ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_4 у борг за борговою розпискою.

У приватній власності ОСОБА_2 знаходиться 1/5 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 та 1/7 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачу стало відомо про намір відповідача відчужити його нерухоме майно, що може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі, оскільки будь яке інше майно у власності відповідача відсутнє.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Процесуальний порядок арешту майна полягає у виявленні майна, його опису, опечатуванні та передачі його на зберігання.

Заявником не обґрунтовано необхідність обрання саме арешту, як виду забезпечення позову, враховуючи, що арешт заявник просить накласти на частину об`єкту житлової нерухомості (квартири). При цьому, застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частину вказаного нерухомого майна може призвести до негативних незворотніх наслідків для власника (-ів) цього майна.

Наявність у відповідача майна, яке належить йому на праві власності, не є безумовною підставою для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб. До того ж арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що зазначений позивачем вид забезпечення позову стосовно вказаного вище нерухомого майна є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, - суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Зоц А.О. про забезпечення позову.

Позивач не позбавлений можливості звернення до суду з іншої заявою про забезпечення його позову, з обранням іншого, співмірного, виду забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Наумова