Справа № 127/1731/21
Провадження № 2/127/261/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниця в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.08.2014 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. ІНФОРМАЦІЯ_1 від спільного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 . Через постійні непорозуміння їхня сім`я розпалася і в листопаді 2020 року відповідачка залишила позивача з сином та пішла з сім`ї. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не дає, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідачка є фізично здоровою, зобов`язана та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх доходів, щомісячно.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 04.02.2021 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (виклику) сторін.

В судове засіданні сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. В прохальній частині позовної заяви позивач просив суд провести розгляд справи у його відсутність. Відповідачкою також було подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги остання визнає, та не заперечує щодо їх задоволення.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 31.08.2014 року, про що 31.08.2014 року складено відповідний актовий запис № 7 (а.с.7).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно Довідки № 32 від 21.01.2021 року ОСОБА_1 , 1989 року народження, дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_3 , 2015 року народження (а.с.9).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України)

Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 182 СК. України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідачки, з урахуванням положень статті 181 СК України, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу відповідачки.

Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Тому, враховуючи вікову категорію дитини та звичайні її потреби, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідачки, щомісячно, є необхідним та достатнім для утримання неповнолітнього сина від одного з батьків.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи що відповідно до ч.2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, визнання відповідачкою позову, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідачки в сумі 908,00 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України ст.ст. 150, 181, 182, 183, 184, 191, Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25.01.2020 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок на користь держави.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити рішення до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 09.03.2021 року.

Суддя: