Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1799/20
Провадження № 2/376/187/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Щур Л.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі його представника - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач вказав, що на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2012 року, зареєстрованого 15.10.2012 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, він ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 придбали житлову квартиру у АДРЕСА_1 , за 19 910,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот десять грн.), з урахуванням завчасно сплаченого позивачем продавцю завдатку - 800$, який позивач сплатив завчасно на підставі розписки від 11.09.2012 року.

Вказані обставини підтверджуються:

-розпискою від 11.09.2012, оригінал якої знаходиться у позивача;

- договором купівлі-продажу квартири від 26.09.2012, оригінал якого знаходиться у позивача;

-витягом із Державного реєстру правочинів від 26.09.2012, оригінал якого знаходиться у позивача;

-витягом про державну реєстрацію прав від 15.10.2012, оригінал якого знаходиться у позивача.

Позивач вказує, що квартиру фактично придбано за його кошти. У зв`язку з тим, що він мав намір проживати разом із відповідачкою, остання набула право власності на 1/2 частину квартири.

Таким чином позивач та відповідачка мають право власності на 1/2 частину кожен в рівних частках. Частки кожного власника в натурі не виділено.

02.10.2017 року ОСОБА_3 без погодження з позивачем, як співвласником квартири, замінила замки у вхідних дверях до квартири, позбавивши його законного права користуватися власністю. На прохання позивача впустити в квартиру та надати ключі від квартири ОСОБА_3 категорично відмовила. Позивач звертався до поліції з тим аби до ОСОБА_3 були прийняті відповідні міри стосовно усунення перешкод у користуванні квартирою.

Вказані обставини підтверджуються:

заявою від 02.10.2017 до Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, примірник якої знаходиться у позивача;

листом за підписом в.о. начальника Сквирського ВП від 17.10.2017, оригінал якого знаходиться у позивача;

листом за підписом в.о. начальника Сквирського ВП від 17.10.2017, оригінал якого знаходиться у позивача;

висновком ДОП Сквирського ВП Щербатюка С.О. від 06.10.2017, примірник якого знаходиться у позивача.

21.12.2019 року ОСОБА_3 незважаючи на те що, квартира перебуває у власності кількох осіб - потрібна письмова згода всіх власників, співвласник ОСОБА_1 без погодження з ним подала заяву до Служби експлуатації АТ «Київоблгаз» про припинення газопостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Такими діями відповідачка позбавила позивача можливості користуватися квартирою в опалювальний період (автономне газове опалення). Протиправними діями ОСОБА_3 позбавила позивача, інваліда війни 2 групи, з обмеженими можливостями руху, користуватися квартирою зі всіма зручностями, яка була придбана ним для проживання в зимовий період та вчинила дії щодо руйнування квартири.

Вказана обставина підтверджується листом Білоцерківського відділення управління експлуатації АТ «Київоблгаз» від 03.01.2020 року, оригінал якого знаходиться у позивача.

Для відновлення позивачу законних прав на користування вищезазначеною квартирою він був вимушений неодноразово звертатись до відповідних установ (правоохоронних органів, правової допомоги, служби експлуатації АТ «Київоблгаз»), відстань до яких він міг подолати лише на автомобілі.

Позивач ОСОБА_1 вказує в своїй позовні заяві, що він вимушений захищати свої права в судовому порядку, тому просить суд:

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , у т.ч. щодо:

фактичного доступу ОСОБА_1 до такої квартири;

фактичного користування нею як мешканця;

зобов`язати передати ОСОБА_1 комплект ключів від квартири, а також зобов`язати відповідача не чинити перешкод ОСОБА_1 в укладенні договорів із відповідними комунальними службами у т.ч. із АТ «Київоблгаз» щодо газопостачання до квартири.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Також позивач повідомив, що на час розгляду справи він уклав Договір з газопостачання та Договір на постачання електричної енергії, а також він має ключі від квартири та перешкоди з боку відповідачки на сьогодні відсутні, однак на час звернення з позовом до суду перешкоди вказані в позовній заяві з боку відповідачки існували.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі та просили у задоволенні відмовити. Відповідачка суду повідомила, що з 2019 році в квартирі не мешкала та не чинила позивачу будь - яких перешкод.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка є власниками житлової квартири у АДРЕСА_1 , що підтверджується копіє нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2012 року (а. с. 5) та копією Витягу з Державного реєстру правочинів № 118 85173 (а. с. 6)

Позивач ОСОБА_1 завчасно сплатив продавцю квартири завдаток - 800 Доларів США, що підтверджується копією Розписки (а. с. 4) та не заперечується сторонами по справі.

Судом встановлено, що позивач звертався до АТ «Київоблгаз» з питанням укладання договору про надання населенню послуг з газопостачання та отримав Лист АТ «Київоблгаз» від 03 січня 2020 року № 01/0320 з роз`ясненнями умов укладання вищевказаного договору (а. с. 8), також позивач звертався з письмовою заявою до Сквирського ВП ГУНП в Київській області (а. с. 10 копія письмової заяви) з питання самовільного захоплення відповідачкою ОСОБА_3 його власності житлової квартири та зміни замка відповідачкою. Згідно Висновку Сквирського ВП від 06.10.2017 року по факту звернення ОСОБА_1 відсутні ознаки кримінального правопорушення та позивачу рекомендовано працівниками поліції по всіх спірних питаннях з гр.. ОСОБА_3 звертатись до суду в порядку приватного звинувачення (копія Висновку поліції а. с. 12).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка деякий час тримала ключі від квартири у себе та в подальшому залишила дублікат ключів для позивача у сусідів. Відповідачка звернулась до служби газу для відключення газопостачання, оскільки котел опалення знаходився в аварійному стані, отже, суд вважає, що на час звернення позивачем до суду з позовом існували не значні перешкоди в користуванні житловою квартирою.

Відповідно до частин 1,2,3,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім учасникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, в ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачка на час розгляду справи не чинить жодних перешкод позивачу у користуванні належним йому майном та не порушує вимоги ст. 41 Конституції України та ст.ст. 319,391 ЦК України відносно прав позивача, про що останній також повідомив в судовому засіданні та на підставі вимог ст. 263 ЦПК України суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 потрібно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2,4,12,13,76,81,258,259,263 - 265,351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 15,16,319,391 ЦК України, суд,

Вирішив:

У задоволенні позовуОСОБА_1 в особі його представника - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою - відмовити в повному обсязі.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко