Справа № 157/530/20
Провадження №2/157/14/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря судового засідання Семенюк О.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що було спільно нажито сторонами під час шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 травня 1988 року, який був розірваний на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду від 06 березня 2017 року. За час проживання у шлюбі за спільні кошти вони збудували житловий будинок та господарські споруди на земельній ділянці площею 0,06 га по АДРЕСА_1 , будівельний паспорт на які виданий на ім`я відповідача. Вказана земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:2216 зареєстрована 13 листопада 2017 року також за ОСОБА_3 .

Крім нерухомого майна за час спільного проживання у шлюбі сторони придбали також рухоме майно: пральну машинку «Атлант» вартістю 5000 грн.; газову плиту «Білорусь» вартістю 2000 грн.; меблеву стінку трисекційну з пеналом вартістю 3000 грн.; диван вартістю 2000 грн.; шафу тридверну вартістю 1000 грн.; м`який кухонний куточок вартістю 2000 грн.; стіл кухонний вартістю 500 грн.; кухонну мийку вартістю 1000 грн.; меблевий кухонний гарнітур вартістю 2000 грн.; два ліжка одинарні по 1000 грн. кожне; шафу дводверну вартістю 1000 грн.; меблевий гарнітур (диван, два м`які крісла, два м`які пуфи) вартістю 6000 грн.; телевізор «Електрон» вартістю 3000 грн.; телевізор «ViewSonic» вартістю 3000 грн.; стіл журнальний вартістю 500 грн.; тумбочку вартістю 100 грн.; порохотяг вартістю 1000 грн.; килим червоного кольору вартістю 2000 грн.; ванну вартістю 5000 грн.; унітаз вартістю 1200 грн.; умивальник і дзеркало вартістю 2000 грн.; троє нових дверей по 1500 грн. кожні, вартістю 4500 грн.; циркулярку вартістю 1000 грн.; січкарню вартістю 1000 грн.; кормозапарник вартістю 1000 грн.; корморізку вартістю 1000 грн., зварювальний апарат вартістю 4000 грн.; млин зернодробарку вартістю 4000 грн.; мотоцикл вартістю 2000 грн.; саморобний причіп до автомобіля вартістю 10000 грн.

Загальна вартість придбаного за спільні кошти подружжя рухомого майна становить 73800 грн., вартість нерухомого майна житлового будинку та господарських споруд позивачка оцінює в 400 000 грн.

Після розлучення з відповідачем у березні 2017 року позивачка не веде з ним спільного господарства, хоча вони проживають разом у спільному будинку. Колишній чоловік чинить перешкоди в користуванні будівлями та спільним майном. На неодноразові усні пропозиції добровільно розділити спільне майно та визначити порядок користування ним відповідач не погоджується, неодноразово виганяв позивачку з будинку, вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо неї, позбавляв можливості користуватись електроенергією в будинку.

Враховуючи, що набуте позивачкою та відповідачем в період шлюбу майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, підстав для відступлення від засад рівності часток немає, позивачка вважає, що поділ цього майна слід провести, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, тобто по 1/2 частині кожному.

Посилаючись на викладене, позивачка просить визнати за нею та відповідачем право приватної власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та по такій же частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:2216, що розташована за вказаною адресою, а також виділити їй частину рухомого майна, зокрема: пральну машинка «Атлант» вартістю 5000 грн.; газову плиту «Білорусь» вартістю 2000 грн.; меблеву стінку з 3 секцій з пеналом вартістю 3000 грн.; диван вартістю 2000 грн.; шафу тридверну вартістю 1000 грн.; м`який кухонний куточок вартістю 2000 грн.; стіл кухонний вартістю 500 грн.; кухонну мийка вартістю 1000 грн.; меблевий кухонний гарнітур вартістю 2000 грн.; одне ліжко одинарне вартістю 1000 грн.; телевізор «ViewSonic» вартістю 3000 грн.; тумбочку вартістю 100 грн.; ванну вартістю 5000 грн.; двоє нових дверей по 1500 грн. кожне вартістю 3000 грн.; циркулярку вартістю 1000 грн.; січкарню вартістю 1000 грн.; кормозапарник вартістю 1000 грн.; корморізку вартістю 1000 грн., а всього на суму 34600 гривень та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 2300 грн. Виділити відповідачу ОСОБА_3 таке рухоме майно: одне ліжко одинарне вартістю 1000 грн.; шафу дводверну вартістю 1000 грн.; меблевий гарнітур (диван, два м`які крісла, два м`які пуфи) вартістю 6000 грн.; телевізор «Електрон» вартістю 3000 грн.; порохотяг вартістю 1000 грн.; килим червоного кольору вартістю 2000 грн.; стіл журнальний вартістю 500 грн.; унітаз вартістю 1200 грн.; умивальник і дзеркало вартістю 2000 грн.; нові двері вартістю 1500 грн.; зварювальний апарат вартістю 4000 грн.; млин дробарку вартістю 4000 грн.; мотоцикл вартістю 2000 грн.; саморобний причіп до автомобіля вартістю 10000 грн., а всього на суму 39200 гривень. Судові витрати у справі стягнути з відповідача на її користь пропорційно задоволеним вимогам.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково. Підтвердив, що під час шлюбу його сім`ї було виділено земельну ділянку, на якій вони побудували житловий будинок. На даний час шлюб розірвано, а тому спільний будинок необхідно розділити між ними. Також погодився щодо розподілу рухомого майна вказаного в позовній заяві окрім циркулярки з електродвигуном, які йому подарував його покійний батько; стола журнального, якого йому подарували на роботі на день народження, та ванни, яку він придбав уже після розірвання шлюбу, оскільки це майно не підлягає поділу, так як є його особистою власністю. Також вказав, що порохотяг та мотоцикл технічно несправні, унітазу, який не працює, та умивальнику біля 40 років, їх вартість позивачка значно завищила. Млина дробарку йому подарували, коли він перебував за кордоном в 2019 році, згодом він його продав, а кошти витратив на оплату комунальних послуг. Саморобний причіп виготовив власноруч і в 2018 році продав його за 2000 гривень. Кошти від продажу витратив на будівельні матеріали для ремонту спільного будинку. Також зазначив, що відповідачка не вказала всього спільно набутого майна, а саме: 6 килимів, мікрохвильової печі, морозильної камери, трельяжа, 4 столів, ванни у ванній кімнаті. Не заперечує про передачу позивачці частини житлового будинку, господарських будівель, земельної ділянки, а також газової плити, меблевої стінки трьохсекційної з пеналом, дивана, шафи тридверної, м`якого кухонного куточка, стола кухонного, мийки, меблевого кухонного гарнітуру, одинарного ліжка, телевізора «View Sonic», тумбочки, двох нових дверей, порохотяга, мотоцикла, унітаза, умивальника з неіснуючим дзеркалом, зварювального апарату, січкарні, кормозапарника, корморізки. Разом із тим, відповідач не згідний із оцінкою майна, яку визначила позивачка, оскільки вартість того майна, яке вона бажає залишити собі занижено, а вартість майна, яке вона пропонує передати відповідачу, навпаки, завищено. Згідний аби суд виділив йому частку в житловому будинку та господарських будівлях, частку земельної ділянки згідно з можливими варіантами поділу. З рухомого майна, яке підлягає поділу, не заперечує щодо виділення йому одинарного ліжка, дводверної шафи, дивана, двох м`яких крісел, двох м`яких пуфів, телевізора «Електрон», килима червоного, одних нових дверей, пральної машини. Відповідач не погоджується з розміром понесених позивачкою витрат на правову допомогу, оскільки вона мала можливість скористатися безоплатною правовою допомогою. Просить зазначені у відзиві обставини врахувати при винесенні судового рішення по даній справі.

Позивачка ОСОБА_1 в ході розгляду справи двічі уточнювала позовні вимоги та врешті просить визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:003:2216 по АДРЕСА_1 , площею 0,03 га, у третьому варіанті поділу господарських будівель і споруд, який поєднується з другім варіантом поділу житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, які пропонуються другому співвласнику відповідно до висновку експерта. З рухомого майна просить виділити їй пральну машинку «Атлант» вартістю 5000 грн., газову плиту «Білорусь» вартістю 2000 грн., меблеву стінку з 3 секцій з пеналом вартістю 3000 грн., диван вартістю 2000 грн., шафу тридверну вартістю 1000 грн., м`якого кухонного куточка вартістю 2000 грн., стола кухонного вартістю 500 грн., кухонну мийку вартістю 1000 грн., меблевий кухонний гарнітур вартістю 2000 грн., одне ліжко одинарне вартістю 1000 грн., телевізор «ViewSonic» вартістю 3000 грн., тумбочку вартістю 100 грн., циркулярку вартістю 1000 грн., січкарню вартістю 1000 грн., кормозапарника вартістю 1000 грн., а всього майна на суму 25600 грн. Враховуючи, що окреме майно за час експлуатації прийшло у непридатний для використання стан, просить виключити з переліку майна, яке підлягає поділу, унітаз вартістю 1200 грн., умивальник і дзеркало вартістю 2000 грн. Також просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію різниці між належною їй ідеальною 1/2 часткою у спільному сумісному рухомому майні подружжя в розмірі 9700 грн. Ванну, троє нових дверей та корморізку просить виділити відповідачу.

Відповідач подав заперечення на уточнення позовних вимог, де зазначено, що жодного спільного майна з моменту подачі позову до суду та за час розгляду справи в суді відповідач не приховав і не продав. Відповідач підтверджує, що за час шлюбу, крім нерухомого майна, на момент подачі позову сторони спільно нажили рухоме майно, а саме пральну машину «Атлант», газову плиту «Білорусь», меблеву стінку, диван, тридверну та дводверну шафи, м`який кухонний куточок, стіл кухонний, кухонну мийку, кухонний меблевий гарнітур, два одинарні ліжка, меблевий гарнітур (диван, 2 крісла, 2 пуфи), телевізори «Електрон» та «View Sonic», тумбочку для спальні, порохотяг, килим червоного кольору, унітаз, умивальник, січкарню, кормозапарник, зварювальний апарат, мотоцикл, троє дверей, одні з яких відповідач встановив між двома кімнатами на замість пошкоджених дверей. Щодо іншого зазначеного в позовній заяві майна, то циркулярку відповідачу подарував його батько ОСОБА_5 , журнальний столик подарований йому в день народження на роботі, господарський млин в 1997 році подарований відповідачу чоловіком на ім`я ОСОБА_6 в Росії й у 2019 році проданий сусідові ОСОБА_7 за 1000 гривень, які відповідач витратив на оплату комунальних послуг по газо- та електропостачанню спільного будинку. На момент подачі позову млина не було, а тому позивачка безпідставно включила його до поділу. У зв`язку з цим циркулярка вартістю 1000 грн., журнальний столик вартістю 500 грн., млин дробарка вартістю 4000 грн., всього на загальну суму 5500 гривень, є подарунками відповідачу і поділу не підлягають. Також вказав, що саморобний причіп вартістю 10000 грн. та ванну вартістю 5000 грн. слід виключити з поділу, оскільки саморобний причіп до автомобіля не має державного реєстраційного номера, він виготовлений відповідачем приблизно 28 років тому зі старого металу, має значну кількість слідів корозії, не фарбований, не обладнаний світловідбиваючими знаками, на момент подачі позову був відсутній у господарстві, оскільки був проданий відповідачем три роки тому за 2000 гривень троюрідному братові позивачки ОСОБА_8 і позивачка про це знала. Виручені кошти відповідач витратив на купівлю будівельних матеріалів для ремонту фасаду житлового будинку, гаражу, сараю, ванної кімнати, подвір`я та ремонту робочого приміщення, яким користується їх дочка ОСОБА_9 . Разом із тим, враховуючи, що новий зареєстрований в установленому законом порядку причеп з брезентом коштує 7500 грн., відповідач не згідний із запропонованою позивачкою оцінкою вказаного вище причепа, якого він продав за 10000 грн. Також вважає, що не підлягає до поділу ванна вартістю 5000 грн., оскільки вона придбана після розірвання шлюбу за 2250 грн. Також зазначив, що позивачка на момент подачі позову знала, що порохотяг, який придбаний більше 7 років тому, та мотоцикл 1979 року випуску, давно не придатні для експлуатації і сторони ними не користуються багато років, фактично є металобрухтом і ніякої цінності не становлять, а позивачка безпідставно зазначає їх вартість відповідно 1000 грн. та 2000 грн. і просить виділити відповідачу. У зв`язку з цим просить виключити вказані порохотяг та мотоцикл із поділу. Крім цього, просить виключити з поділу троє дверей на суму 4500 грн., оскільки, як зазначає позивачка в одній із заяв, двоє з них викривлені, у зв`язку з чим не придатні для експлуатації, а треті двері встановлені і ними користуються сторони. Всього ОСОБА_3 просить виключити з поділу майна на загальну суму 28000 грн. Також звертає увагу на те, що позивачка дводверну та тридверну шафи оцінює по 1000 грн. кожна, хоча тридверна шафа має кращий вигляд і більший розмір, ніж дводверна. Заперечує також щодо виділення відповідачу зварювального апарату, вартість якого позивачка оцінила в 4000 грн., при цьому доказів на підтвердження такої його вартості не надала. Зазначив, що зварювальний апарат є саморобним, йому біля 30 років, виготовлений зі старого металу, а тому коштує не більше 500 грн. Відповідач погоджується з тим, щоб йому було виділено 1/2 частку нерухомого майна по другому варіанту поділу, яка пропонується першій стороні (синій колір таблиці 2 додатку 2), 1/2 частку земельної ділянки (додаток № 3 таблиця № 3), 1 ліжко вартістю 1000 грн., шафу двохдверну вартістю 1000 грн., меблевий гарнітур (диван, два м`які крісла, два м`які пуфи) реальною ціною 4000 грн., телевізор «Електрон» вартістю 3000 грн., килим червоного кольору реальною ціною 1000 грн., а всього на суму 10000 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали повністю. Просять виділити ОСОБА_1 у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що згідно з другим варіантом поділу, запропонованим у висновку судової будівельно-технічної експертизи, пропонується другій стороні та 1/2 частину земельної ділянки, що згідно з третім варіантом поділу земельної ділянки, запропонованим у висновку судової земельно-технічної експертизи, пропонується другому співвласнику та який відповідає вказаному вище варіанту поділу житлового будинку. Також просять виділити позивачці у власність частину рухомого майна, перелік якого зазначено в останній заяві про уточнення позовних вимог, та стягнути судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Погодилися з обраними позивачкою варіантами поділу житлового будинку й земельної ділянки та просять виділити відповідачу у власність запропоновану першому співвласнику 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями й спорудами та 1/2 частину земельної ділянки, яка відповідає такому варіанту поділу житлового будинку. Щодо поділу спільного рухомого майна відповідач заперечив та пояснив, що перелік включеного до поділу майна є неповним, а вартість майна, яке позивачка просить розділити визначена невірно, зокрема вартість тієї частини майна, яка пропонується відповідачу, значно завищена. Крім того, частина зазначеного в заяві рухомого майна на час пред`явлення даного позову була продана, а кошти були витрачені на утримання й ремонт на той час спільного будинку. Тому в задоволенні позову в частині поділу рухомого майна подружжя просить відмовити. Також відповідач заперечує щодо розміру понесених позивачкою судових витрат, сума яких належним чином не обґрунтована.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що сторони по справі є її батьками. На даний час їй відомо, що у господарстві батьків немає причепа, корморізки, нової ванни. Крім того, їй також відомо, що одні двері вже встановлені, а ще двоє заховані. В котельній дзеркала немає, а двері замінив відповідач після того як пошкодив їх. Оскільки вона проживає окремо від батьків, тому не знає, яке майно наявне в їх будинку.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що відповідач є його братом. Коли сторони були одружені, батько віддав відповідачу свою циркулярку, а він подарував ОСОБА_3 два кормозапарники.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що багато років працював разом із ОСОБА_3 . На його тридцятип`ятиріччя він виготовив та подарував відповідачу журнального стола.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що влітку 2019 року купив у сторін по справі млина дробарку за 1000 грн.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що літом три роки тому придбав у ОСОБА_3 саморобний причіп, за якого заплатив 2000 грн.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до статей 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 01 травня 1988 року по 06 березня 2017 року, що підтверджується рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області про розірвання шлюбу від 06 березня 2017 року.

У позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог позивачка зазначає, що за час шлюбу з ОСОБА_3 за спільні кошти вони збудували житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Будівельний паспорт на цей будинок та земельна ділянка під будівництво за вказаною адресою були видані на ім`я відповідача, з яким позивачка на той час перебувала у шлюбі. Крім цього, було придбано рухоме майно, а саме: пральна машинка «Атлант», газова плита «Білорусь», меблева стінка з 3 секцій з пеналом, диван, шафа тридверна, м`який кухонний куточок, стіл кухонний, мийка, меблевий кухонний гарнітур, два ліжка одинарні, шафа дводверна, меблевий гарнітур (диван, два м`які крісла, два м`які пуфи), телевізор марки «Електрон», телевізор марки «ViewSonic», стіл журнальний, тумбочка в спальню, порохотяг, килим червоного кольору, ванна, унітаз, умивальник і дзеркало, троє нових дверей, циркулярка, січкарня, кормозапарник, корморізка, зварювальний апарат, млин дробарка, мотоцикл, саморобний причіп до автомобіля. При цьому, в заяві про уточнення позовних вимог позивачка просить виключити з переліку майна, що підлягає поділу, унітаз, умивальник і дзеркало, як такі, що непридатні для використання.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, предметом доказування у справі про поділ майна подружжя є безпосередньо обсяг спільно нажитого подружжям майна та джерело й час його придбання.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 травня 2019 року в справі № 522/19610/15-ц (провадження №61-35779св18), а саме, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

З матеріалів справи, зокрема з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №147513339 від 30 листопада 2018 року (а.с. 9), будинкової книги (а.с. 10-14), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 березня 2020 року (а.с. 42), технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 43-47), витягу з рішення №23/10 від 31 жовтня 2017 року 23 сесії Камінь-Каширської міської ради Волинської області сьомого скликання (а.с. 48), довідки виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради від 07 лютого 2020 року № 61/2.2-3 (а.с. 50) об`єктивно підтвердженим вбачається факт належності подружжю на праві спільної сумісної власності земельної ділянки площею 0,06 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:003:2216, побудованих на ній житлового будинку з прибудовою, сараю-гаража, сараю, гаража, вбиральні.

Згідно зі статтями 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Зі змісту заяв по суті справи та наданих у судовому засіданні пояснень встановлено, що кожна зі сторін бажає виділу в натурі належної їй частини нерухомого майна, однак дійти згоди щодо добровільного поділу цього майна сторони не можуть, у зв`язку з чим виник даний спір.

У відповідності до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Під час розгляду даного спору з метою визначення можливих варіантів поділу спірного нерухомого майна ухвалою суду від 01 червня 2020 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза та судова земельно-технічна експертиза. На виконання даної ухвали суду судовий експерт Самулевич В.М. надав висновок №125 від 04 січня 2021 року по результатам проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Згідно з висновком ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 становить 601134 грн. Експертом пропонуються два варіанти реального поділу житлового будинку та чотири варіанти поділу господарських будівель і споруд між двома співвласниками.

Згідно з першим варіантом поділу житлового будинку реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику на суму 242727 грн., другому співвласнику на суму 229645 грн.

Згідно з другим варіантом реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику на суму 226296 грн., другому співвласнику на суму 246076 грн.

Згідно з першим варіантом поділу господарських будівель і споруд, який поєднувати з першим варіантом розподілу житлового будинку, реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику на суму 64321 грн., другому співвласнику на суму 64441 грн.

Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння після його розподілу, становить 6481 грн., які перший співвласник має сплатити другому.

Згідно з другим варіантом поділу господарських будівель і споруд, який поєднувати з першим варіантом розподілу житлового будинку, реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику на суму 88062 грн., другому співвласнику на суму 40700 грн.

Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння після його розподілу, становить 30222 грн., які перший співвласник має сплатити другому.

Згідно з третім варіантом поділу господарських будівель і споруд, який поєднується з другом варіантом розподілу житлового будинку, реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику на суму 64321 грн., другому співвласнику на суму 64441 грн.

Грошова компенсація за відхилення від вартості майна, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння після його розподілу, становить 9950 грн., які другий співвласник має сплатити першому.

Згідно з четвертим варіантом поділу господарських будівель і споруд, який поєднується з другом варіантом розподілу житлового будинку, реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику на суму 88062 грн., другому співвласнику на суму 40700 грн.

Грошова компенсація за відхилення від вартості майна, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння після його розподілу, становить 13791 грн., які перший співвласник має сплатити другому.

Суд з урахуванням думки сторін, які у поданих заяві про уточнення позовних вимог та запереченні на уточнення позовних вимог дійшли згоди щодо розподілу запроектованих ізольованих частин житлового будинку та частин господарських будівель і споруд, вважає за необхідне виділити позивачці 1/2 частину спірного будинку, яка пропонується другому співвласнику по другому варіанту поділу, та 1/2 частину господарських будівель і споруд, яка пропонується другому співвласнику по третьому варіанту поділу таких будівель і споруд згідно з висновком судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, при цьому, стягує з неї на користь відповідача грошову компенсацію в сумі 9950 грн. за відхилення від вартості часток, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння. У свою чергу відповідачу суд виділяє 1/2 частину спірного житлового будинку, яка пропонується першому співвласнику по другому варіанту поділу та 1/2 частину господарських будівель і споруд, яка пропонується першому співвласнику по третьому варіанту поділу цих будівель і споруд згідно із вказаним вище висновком судової експертизи. Для влаштування окремих ізольованих квартир сторін слід зобов`язати виконати вказані в мотивувальній частині висновку судової будівельно-технічної експертизи переобладнання та будівельні роботи.

Розподіл у натурі земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , суд здійснює з урахуванням висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, в якому запропоновано чотири варіанти поділу спірної земельної ділянки з прив`язкою таких варіантів до відповідних варіантів розподілу житлового будинку та господарських будівель і споруд. Так, згідно із вказаним висновком перший варіант поділу земельної ділянки поєднувати з першим варіантом розподілу житлового будинку та першим варіантом поділу господарських будівель і споруд, другий варіант поділу земельної ділянки поєднувати з першим варіантом розподілу житлового будинку та другим варіантом поділу господарських будівель і споруд, третій варіант поділу земельної ділянки поєднувати з другим варіантом розподілу житлового будинку та третім варіантом поділу господарських будівель і споруд, четвертий варіант поділу земельної ділянки поєднувати з другим варіантом розподілу житлового будинку та четвертим варіантом поділу господарських будівель і споруд.

Враховуючи, що розподіл житлового будинку суд здійснює по другому варіанту, поділ господарських будівель і споруд по третьому варіанту, тому поділ земельної ділянки можливо здійснювати лише по третьому варіанту поділу земельної ділянки згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи, оскільки лише такий варіант поєднується із вказаними вище варіантами поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Згідно із третім варіантом поділу земельної ділянки першому та другому співвласникам виділяються земельні ділянки площею по 0,03 га.

В той же час не підлягають до задоволення позовні вимоги про поділ спільного рухомого майна подружжя, перелік якого наведений у позовній заяві та в заявах про уточнення позовних вимог.

За нормами зазначених вище статей 81 та 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Однак, якщо суд має обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тоді такі обставини справи підлягають доведення сторонами в загальному порядку.

Позивачка не довела перед судом, що в період шлюбу з відповідачем вони спільно придбали рухоме майно, що зазначене в позовній заяві, оскільки на підтвердження даного факту не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б кожен окремо або в сукупності підтверджували наведені в позові обставини щодо придбання транспортних засобів, меблів, побутової техніки та інших речей домашнього вжитку. Лише зазначення в заявах по суті справи переліку рухомого майна без відповідних підтверджуючих документів (акт опису майна, квитанції, накладні тощо), які б містили інформацію про час, місце, вартість та ім`я покупця, саме по собі не свідчить про наявність у сторін такого майна на час розгляду справи, не підтверджує його вартість, що зазначена в позовній заяві. Також не можна вважати, що дані обставини були встановлені в судовому засіданні шляхом їх визнання відповідачем, оскільки ОСОБА_3 як у відзиві на позов, так і в запереченнях на заяву про уточнення позовних вимог стверджує, що частини зазначеного позивачкою майна на даний час не існує, а майно, що є в наявності, не відповідає тій його вартості, що вказана в позові. Крім того, у своїх усних поясненнях відповідач взагалі просить відмовити в задоволенні позову в частині поділу рухомого майна за недоведеністю. Таким чином, суд вважає обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги про поділ рухомого майна, недоведеними та відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у відповідності до ч. 3 ст. 141 ЦПК України враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги наведене, виходячи із встановленої висновком судової оціночно-будівельно-технічної експертизи вартості житлового будинку та господарських споруд, яка становить 601134 грн., сума судового збору, яку необхідно сплатити кожній зі сторін, становить 3005 грн. 67 коп. (601134 грн. х 1% : 2). При цьому суд враховує, що позивачка при поданні позову сплатила судовий збір у сумі 2369 грн.

Згідно з наданим суду рахунком вартості проведених судових експертиз та квитанціями про їх оплату ОСОБА_1 понесла витрати на залучення експерта на суму 8478 грн. З огляду на те, що за результатами розгляду даної справи як позивачка, так і відповідач набувають у власність рівні частки нерухомого майна та слідуючи застосованому вище принципу розподілу судових витрат у даній справі, суд покладає витрати на проведення судових експертиз на обох сторін порівну. Таким чином, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на проведення судової експертизи у сумі 4239 грн. (8478 : 2).

Вирішуючи питання про компенсацію витрат, понесених позивачкою на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, суд керується вимогами ст. 137 ЦПК України. Згідно з наданим представником позивачки розрахунком вартості наданих послуг витрати на професійну правничу допомогу склали 10500 грн. Беручи до уваги, що позов ОСОБА_12 задоволено лише в частині поділу нерухомого майна та відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо рухомого майна, а отже в задоволенні половини обсягу всіх заявлених вимог без урахування ціни позову про поділ рухомого майна, яку з наявних у справі доказів встановити неможливо, суд стягує з відповідача на користь позивачки 5250 грн. витрат на професійну правничу допомогу (10500 х 50%).

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, статями 367, 372 ЦК України, статтями 60, 61, 70, 71 СК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зі складу спільної сумісної власності по 1/2 його частині.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину житлового будинку та визнати за нею право власності на це майно як на окремий об`єкт нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з таких приміщень (нумерація згідно з технічним паспортом), а саме: приміщення 2 площею 4,2 кв.м., приміщення 3 площею 17,1 кв.м., приміщення 4 площею 7,5 кв.м., частину приміщення 5 (2) площею 13,3 кв.м., приміщення 6 площею 12,9 кв.м., загальною площею 55 кв.м., які згідно з другим варіантом розподілу житлового будинку висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125 від 04 січня 2021 року виділяються другому співвласнику.

Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину житлового будинку та визнати за ним право власності на це майно як на окремий об`єкт нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з таких приміщень (нумерація згідно з технічним паспортом), а саме: приміщення 1 площею 3,9 кв.м., частину приміщення 5 (1) площею 5,5 кв.м., приміщення 7 площею 16,4 кв.м., приміщення 8 площею 11,1 кв.м., приміщення 9 площею 2,5 кв.м., приміщення 10 площею 8,2 кв.м., загальною площею 47,6 кв.м., які згідно з другим варіантом розподілу житлового будинку висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125 від 04 січня 2021 року виділяються першому співвласнику.

Поділити в натурі господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зі складу спільної сумісної власності по 1/2 їх частині.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину господарських будівель і споруд та визнати за нею право власності на це майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з таких будівель і споруд (нумерація згідно з технічним паспортом), а саме: частина сарая-гаража під літ. Б, а саме приміщення майстерні та сараю; сарай під літ. б; вбиральня під літ. У; частина огорожі (навпроти земельної ділянки, яка виділяється), що становить 51,66% реальної частки, які згідно з третім варіантом розподілу господарських будівель і споруд висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125 від 04 січня 2021 року виділяються другому співвласнику.

Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину господарських будівель та споруд та визнати за ним право власності на це майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з таких будівель і споруд (нумерація згідно з технічним паспортом), а саме: частина сарая-гаража під літ. Б-1, а саме приміщення гаражу; гараж під літ. В-1; частина огорожі (навпроти земельної ділянки, яка виділяється); ворота під літ №2, що становить 48,34% реальної частки, які згідно з третім варіантом розподілу господарських будівель і споруд висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125 від 04 січня 2021 року виділяються першому співвласнику.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 9950 (дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень грошової компенсації за відхилення від вартості часток, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння.

Для ізоляції виділених часток ОСОБА_1 та ОСОБА_3 необхідно провести такі ремонтно-будівельні роботи:

- приміщення під літ. 1-5 розділити перегородкою на приміщення прихожої під літ. 5 (1), площею 5,5 кв.м. та житлової кімнати під літ. 5 (2), площею 13,3 кв.м.;

- демонтувати дверний блок між приміщенням 2 пл. 4,2 кв.м. та приміщенням 3 пл. 17,1 кв.м. з подальшим закладанням дверного прорізу;

- демонтувати дверний блок між приміщенням 2 пл. 4,2 кв.м. та приміщенням 1 пл. 3,9 кв.м. з подальшим закладанням дверного прорізу.

ОСОБА_3 переобладнати приміщення під літ. 8 пл. 11,1 кв.м. у приміщення кухні.

ОСОБА_1 влаштувати дверний проріз на місці існуючого віконного блоку у приміщення під літ. 4 площею 7,5 кв.м., влаштувати дверний отвір між приміщенням під літ. 4 площею 7,5 кв.м. та приміщенням під літ. 5 (2) площею 13,3 кв.м., влаштувати дверний отвір між приміщенням під літ. 3, площею 17,1 кв.м. та приміщенням під літ. 2, площею 4,2 кв.м.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 для користування виділеними їм частинами житлового будинку, кожному окремо провести в своїх частинах наступні будівельно-монтажні роботи:

- обладнати автономні мережі електропостачання (оформити та погодити в установленому порядку зі спеціалізованими організаціями);

- встановити індивідуальну систему опалення (електричне, газове, альтернативне);

- влаштувати вентиляцію в приміщенні кухні;

- забезпечити водопостачання;

- розмістити вигрібну яму згідно чинних норм та правил;

- влаштувати окремий вхід на горище (підвал).

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:003:2216 для обслуговування виділених їй 1/2 частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , площею 0,03 га, яка згідно з третім варіантом поділу земельної ділянки висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125 від 04 січня 2021 року виділяється другому співвласнику, та визнати за ОСОБА_1 право власності на це майно як на окремий об`єкт нерухомого майна.

Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 1:01:003:2216 для обслуговування виділених йому 1/2 частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , площею 0,03 га, яка згідно з третім варіантом поділу земельної ділянки висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125 від 04 січня 2021 року виділяється першому співвласнику, та визнати за ОСОБА_3 право власності на це майно як на окремий об`єкт нерухомого майна.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок, господарські будівлі і споруди та земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування даних будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 1:01:003:2216, площею 0,06 га, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 636 (шістсот тридцять шість) гривень 67 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 3005 (три тисячі п`ять) гривень 67 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) гривень витрат на проведення судових експертиз та 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта сторін: позивачка ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ; відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий: Б. С. Гамула