Справа №442/7133/21
Провадження №2/442/1469/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретаря Антоненко В.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Позов мотивує тим, що 04.05.2006 уклав шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстровано відділом РАЦСу Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 45. У шлюбі з відповідачкою у них народилися діти: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує на те, що на даний час шлюб між ними носить формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стало відчуження одне від одного, яке виникло на підставі кардинальної різниці в поглядах на сімейне життя. Між ним відсутнє взаєморозуміння, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Неодноразові намагання налагодити нормальні відносини не дали позитивних результатів, відносини постійно погіршувалися. Вони проживають окремо, кожен з них живе своїм особистим життям.

Зазначає також про те, що діти зареєстровані за місцем проживання матері, однак, фактично з моменту народження проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з дітьми він проживає у будинку, який належить його батьку. Діти відвідують Нагуєвицьку спеціалізовану школу з першого класу, де склалися відповідні соціальні зв`язки з вчителями, однокласниками, друзями. Він займається вихованням дітей та повністю їх утримує. З матір`ю діти підтримують контакт особистими зустрічами та телефонними дзвінками. Однак, останні два місяці відповідачка перестала цікавитися своїми дітьми.

Враховуючи вищенаведене, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою та визначити місце проживання дітей разом з батьком.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Доповнив, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою фактично припинені і такі неможливо зберегти. Просить визначити місце проживання дітей разом з ним, оскільки діти особисто бажають зилишитися проживати в с.Нагуєвичі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Зазначила, що не має змоги самостійно утримувати дітей, оскільки хворіє та не працює. Їй відомо, що дітям комфортно проживати з батьком, оскільки там хороші умови для проживання, позивач має можливість забезпечити їх усім необхідним. У той же час, вона не відмовляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Погоджується на розірвання шлюбу, оскільки вони з позивачем вже тривалий час проживають окремо і сім`я існує формально.

Представник третьої особи ОСОБА_3 не заперечила щодо задоволення позову, зазначивши, що не погоджується з позицією матері. Пояснила, що представниками Служби у справах дітей обстежено умови проживання батька з дітьми і такі є задовільними. Діти забезпечені усім необхідним.

Донька сторін ОСОБА_4 у судовому засіданні на запитання суду пояснила, що їй виповнилося 14 років і вона бажає проживати з батьком в с.Нагуєвичі; там вона ходить до школи, у неї є друзі, а також їй там комфортно.

Донька сторін ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що їй виповнилося 10 років, вона ходить до школи в с.Нагуєвичі і бажає проживати з батьком, оскільки їй там добре, у неї є всі необхідні умови для проживання.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАЦСу Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб 04 травня 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №45. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Їхніми батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно довідки №012039/56-2021, виданої Відділом - центром надання адміністративних послуг 30.08.2021, та штампу в паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 (стор. 11), ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобування дитиною певною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, батьки зобов`язані поважати дитину.

Положеннями статті 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З характеристик учениці 5-го класу ОСОБА_8 і 10-го класу ОСОБА_9 . Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ст. вбачається, що вказані діти навчаються у даному закладі освіти та характеризуються позитивно. Зокрема зазначається, що діти проживають разом з батьком ОСОБА_1 , який приділяє велику увагу навчанню та вихованню дітей: цікавиться шкільним життям, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті школи, є ініціатором позашкільних заходів, стежить за зовнішнім виглядом доньок.

Характеристикою лікаря Нагуєвицької сільської лікарської амбулаторії сімейної медицини ОСОБА_10 від 30.08.2021 стверджується, що ОСОБА_1 , який є батьком двох дітей: ОСОБА_9 , 2007 року народження, та ОСОБА_8 , 2011 року народження, проявляє себе як турботливий батько: слідкує за станом здоров`я, забезпечує правильне харчування та оздоровлення, при зверненні до сімейного лікаря виконує всі рекомендації щодо лікування та профілактики.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 05.11.2021 року, діти ОСОБА_9 , 2007 року народження, та ОСОБА_8 , 2011 року народження, проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за якою зареєстрований їх батько ОСОБА_1 . Житло складається з чотирьох кімнат; умови проживання задовільні; створенні належні умови для виховання та розвитку дітей; діти забезпечені усім необхідним: меблями, одягом, взуттям, засобами гігієни, продуктами харчування.

Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для неприйняття визнання позову відповідачем.

Суд звертає увагу, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а також забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу. Встановлено, що шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають формальний характер, а тому позов в частині розірвання шлюбу є підставним.

Поряд з тим, суд враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків відносно їх неповнолітніх дітей, а також те, що діти фактично проживають з батьком та бажають і надалі залишитися проживати з ним, відповідач, в свою чергу, визнала позовні вимоги, відтак, суд дійшов висновку про їх задоволенн.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №45.

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31.12.2021.

Суддя Грицай М.М.