Справа № 127/5517/20
Провадження № 2/127/2365/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,
при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Моторного (Транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, -
встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 10 травня 2018 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Volkswagen 7M», д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ореl», д/н НОМЕР_2 , що рухався попереду нього, який під дією інерційних сил здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_3 , від чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Згідно висновків ДАЇ та суду дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2 . Вина водія ОСОБА_3 підтверджується протоколом та схемою ДТП і поясненнями учасників та свідків пригоди, а також постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 . Добровільно ОСОБА_3 не бажає відшкодовувати завдані збитки, намагаючись уникнути обов`язку по відшкодуванню шкоди. Згідно висновку про експертну оцінку майна, вартість відновлювального ремонту мого автомобіля складає: 68292 грн. 61 коп. Одночасно до суми відшкодування додаю мої витрати на експертні послуги, які склали 1700 грн. Крім того, протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачу довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситься, крім того це був улюблений автомобіль. Від такого стану та недоцільного використання сімейних грошей постраждали крім позивача і його члени родини, що призвело до розладу стосунків у родині. Крім того, на тривалий час після ДТП позивачу та його сім`ї довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Також, звертає увагу на той важливий факт, як зменшення ринкової вартості автомобіля у випадку бажання чи необхідності його продажу, оскільки жоден покупець не зацікавлений у купівлі автомобіля після ДТП за повною ринковою вартістю аналогічного неушкодженого авто. Розмір моральної шкоди заподіяної в наслідок ДТП в грошовому виразі на думку позивачу складає 10000 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вартості відновлювального ремонту в сумі 68 292,61грн. та 10000,00грн. у відшкодування моральної шкоди, 1700,00грн. за проведення експертного дослідження.
Ухвалою суду від 14.04.2020року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
07.07.2020року ухвалою суду прийнято до свого провадження заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.
Ухвалою суду від 17.07.2020року скасовано заочне рішення та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження.
07.09.2020року ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Моторне (Транспортне) страхове бюро України.
Ухвалою суду від 05.10.2020року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.
23.12.2020року ухвалою суду відновлено провадження по справі.
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала заперечувала щодо його задоволення.
Представник третьої особи в судовому засіданні при винесені рішення покладається на розсуд суду.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, з наступних підстав.
При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997року № 475/97-ВР « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Судом встановлено, що 10 травня 2018 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Volkswagen 7M», д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ореl», д/н НОМЕР_2 , що рухався попереду нього, який під дією інерційних сил здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_3 , від чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2019року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
14.12.2020року постановою Вінницького апеляційного суду постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2019року змінено. Виключено з мотивувальної та резолютивної частини постанови вказівку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. В іншій частині постанову залишено без змін.
Згідно висновку автотехнічної, транспортно трасологічної експертизи № 5441/5445/18-21 від 04.04.2019р. в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Volkswagen 7M», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним нормам вимог 13.1 ПДР України, які перебували у причинному зв`язку з виникненням зіткнення автомобіля «Opel», д/н НОМЕР_2 , з автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_3 . Вданій дорожній ситуації в діях водія «Opel», д/н НОМЕР_2 невідповідностей вимогам ПДР, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням події ДТП, а саме зіткнення автомобіля «Opel», д/н НОМЕР_2 , з автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_3 , який рухався попереду нього не вбачається.
З викладеного вбачається, що з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо транспортна пригода.
Згідно п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Добровільно ОСОБА_3 не бажає відшкодовувати завдані збитки, намагаючись уникнути обов`язку по відшкодуванню шкоди.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 7326/20-21 від 14.12.2020року вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Astra, д/н НОМЕР_2 , станом на 10.05.2018р. на підставі матеріалів справи, складає 96 079,98грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Opel Astra, д/н НОМЕР_2 , станом на 10.05.2018р., на підставі матеріалів справи, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, складає 48 305,53грн. Вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Opel Astra, д/н НОМЕР_2 , станом на 10.05.2018р., на підставі матеріалів справи, складає 65 821,54грн. в тому числі ПДВ.
Вартість відновлювального ремонту КТЗ грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість відновлювального ремонту визначається витратним підходом, методом калькуляції вартості ремонту.
Вартість матеріального збитку (реальні збитки з технічної точки зору) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ ( втрати товарної вартості). До вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов`язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами.
Враховуючи те, що з вини ОСОБА_2 згідно висновку автотехнічної, транспортно трасологічної експертизи № 5441/5445/18-21 від 04.04.2019р., сталося ДТП та він є власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Volkswagen 7M», д/н НОМЕР_1 , суд вважає що з відповідача слід стягнути на користь позивача 68 292,61грн. у відшкодування матеріального збитку заподіяного ОСОБА_1 .
Позовна вимога про стягнення вартості проведеного експертного дослідження в розмірі 1700,00грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано належних доказів оплати дослідження.
Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00грн., підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до п. 9 постанови ВСУ №4 від 31.03.1995року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач внаслідок вчинення ДТП, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки пошкоджено його майно, майнову шкоду відповідач у добровільному порядку не відшкодував, що поглиблює страждання позивача. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд враховує те, що тяжких наслідків у результаті дорожньо-транспортної пригоди для позивача не настало, тому з огляду на засади розумності та справедливості приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в сумі 1000,00 гривень.
Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60гривень (дві вимоги майнового характеру), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного, згідно ст. ст. 22, 23, 1167, 1187 ЦК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 68 292,61грн. у відшкодування матеріального збитку та 1000,00грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60гривень.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.03.2021року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .
ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий 23.06.2016р. 2-м МВ в м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області.

Моторне (Траснспортне) страхове бюро України, м. Київ, Русанівський Бульвар, 8, .

Суддя: