Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2825/21

2/330/658/2021

"23" грудня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка, ОСОБА_1 , є донькою відповідача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадського стану Якимівського РУЮ Запорізької області 05.12.2003р., копія якого додається до цієї позовної заяви. З 01.09.2020 р. по теперішній час ОСОБА_1 є студенткою денної, контрактної форми навчання юридичного факультету Національного університету «Запорізька політехніка» за спеціальністю «Право». Строк навчання закінчується 30.06.2024 р. Позивачка стипендію не отримує, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Зазначені факти підтверджуються довідкою № 1299 від 27.10.2021р., виданою Національним університетом «Запорізька політехніка», що долучається до матеріалів справи. ОСОБА_2 працює фельдшером КНП «ТМО «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради, щомісячно отримує заробітну плату, а отже може надавати матеріальну допомогу своїй донці. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. ч. 2, 3 ст. 199 СК України). Отже, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 продовжує навчання, їй ще не виповнилося 23 роки, а відповідач має можливість надавати матеріальнудопомогу, позивачка вважає, що у неї, як у дитини відповідача, є право звернутися до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на своє утримання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здороІГя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення донькою навчання, відповідає вимогам закону та не призведе до критичного погіршення забезпеченості ОСОБА_2 , тому позивачка вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги та просила їх задовольнити у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), мотивуючи тим, що їй було невідомо про сплату аліментів відповідачем на двох неповнолітніх дітей.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що він вже сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, та просив суд стягнути з нього на користь ОСОБА_1 яка після набуття повноліття продовжує навчання, на її утримання аліментів щомісячно у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Вивчивши матеріали справи, врахувавши письмові докази та пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , є донькою відповідача, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадського стану Якимівського РУЮ Запорізької області 05.12.2003р., копія якого додається до цієї позовної заяви.

З 01.09.2020 р. по теперішній час ОСОБА_1 є студенткою денної, контрактної форми навчання юридичного факультету Національного університету «Запорізька політехніка» за спеціальністю «Право». Строк навчання закінчується 30.06.2024 р. Позивачка стипендію не отримує. Зазначені факти підтверджуються довідкою № 1299 від 27.10.2021р., виданою Національним університетом «Запорізька політехніка».

ОСОБА_2 працює фельдшером КНП «ТМО «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради та щомісячно отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою № 306 від 15.12.2021 року.

Також, у ОСОБА_2 є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 .

Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.02.2014 року (справа № 320/566/14-ц) з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), на кожного окремо, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.

Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.

Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання.

Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За положеннями ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, позивачем зазначено, що вона навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Крім витрат, які позивач несе у вигляді безпосередньої оплати за надання освітньої послуги, позивач вимушений також нести додаткові витрати для забезпечення повноцінного навчання. Пояснень та заперечень зі сторони відповідача, відомостей щодо його матеріального стану та стану його здоров`я до суду стороною відповідача не надано.

У зв`язку з викладеним, аналізуючи в сукупності надані докази, що містяться в письмових матеріалах справи, суд доходить висновку, що подана заява є обґрунтованою, але не враховано наявність на утриманні відповідача двох неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Приймаючи рішення, суд керується ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексі України, згідно якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За таких, обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольни частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно починаючи з 23.11.2021 та до 30.06.2024 року, тобто до досягнення позивачем 23-річного віку.

У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 282, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який після набуття повноліття продовжує навчання, на його утримання аліментів щомісячно у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.11.2021 року та до 30.06.2024 року, тобто до досягнення позивачем 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень (дев`ятсот вісім гривень) 00 копійок - (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т.В. Нестеренко