У Х В А Л А

09 березня 2021 року

м. Київ

справа №370/1167/20

провадження №22-з/824/238/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участі секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 10 грудня 2020 року представник відповідача ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

22 грудня 2020 року позивач також звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційні скарги залишено без задововлення, рішення суду першої інстанції - без змін.

15 лютого 2021 року представник відповідача ОСОБА_3 направила на електронну адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а 13 лютого 2021 року направила аналогічну за змістом та вимогами заяву засобами поштового зв`язку. Обидві заяви надійшли до апеляційного суду 15 лютого 2021 року та зареєстровані за різними номерами апеляційного провадження. Разом з тим, оскільки заяви є ідентичними, колегією суддів вирішено розглядати заяви як одну.

Так, заява обґрунтована тим, що 02 лютого 2021 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надано суду заяву про подання доказів про здійснені судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Посилаючись на частину восьму статті 141 ЦПК України, долучає до заяви докази понесених судових витрат та просить ухвалити у справі додаткове рішення, яким здійснити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції; стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

05 березня 2021 року до апеляційного суду надійшов відзив представника позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просить відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги своєї заяви підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Представник позивача проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечував, просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., дослідивши матеріали справи та вимоги заяви, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позовних вимог - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України встановлено, що питання як розподілити між сторонами судові витрати суд вирішує під час ухвалення рішення суду.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених норм закону, можна дійти висновку, що розподіл судових витрат (в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу) здійснюється судом апеляційної інстанції у разі зміни або ухвалення нового рішення та пропорційно до задоволених вимог, як позовної заяви, так і апеляційної скарги.

Зі змісту постанови Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року вбачається, що апеляційні скарги позивача та представника відповідача залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Отже, апеляційну скаргу, подану представником відповідача, колегією відхилено. При цьому, відзив представника відповідача під час розгляду справи прийнято судом не було у зв`язку з порушенням процедури подання, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, є по суті ідентичними доводам, наведеним представником відповідача ОСОБА_3 на противагу аргументам апеляційної скарги позивача.

Таким чином, не можливо розмежувати обсяг наданих ОСОБА_3 послуг в межах підготовки апеляційної скарги відповідача та заперечень на апеляційну скаргу сторони позивача, оскільки вони є взаємопов`язаними та аналогічними.

Зважаючи на викладене, оскільки апеляційним судом нове по суті рішення не ухвалювалось, у задоволенні обох апеляційних скарг відмовлено, судові витрати, понесені сторонами під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на кожного з апелянтів.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Діяльність адвоката регулюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правилами адвокатської етики тощо.

Відповідно до Правил адвокатської етики адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

Згідно частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, у постанові Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року судом вирішено залишити без задоволення апеляційні скарги як позивача, так і представника відповідача, а оскаржуване судове рішення - без змін, що відповідно до норм цивільного-процесуального кодексу є підставою для покладення судових витрат, понесених під час розгляду справи в апеляційній інстанції, пропорційно до задоволених вимог, тобто на кожного з апелянтів за поданими ними апеляційними скаргами та відповідно до наданого обсягу послуг.

Таким чином, підстави для ухвалення додаткового рішення у розумінні вимог статті 270 ЦПК України відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено «09» березня 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай