Єдиний унікальний номер № 741/1494/21
Номер провадження 2/741/687/21
УХВАЛА

іменем України

29 грудня 2021 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області КРУПИНА А.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , директора Носівського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ст. № 3 про скасування наказу, поновлення на посаді вчителя, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду Чернігівської області надійшла вказана вище позовна заява ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 175, 176 ЦПК України з наданням строку протягом десяти днів з дня отримання ухвали для усунення викладених в ухвалі недоліків.

У вказаній ухвалі зазначався спосіб усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати разом із позовною заявою читабельні, засвідчені належним чином із зазначенням дати такого засвідчення копії наказу від 05.11.2021 № 68-к «Про відсторонення від роботи Ірини Броварець» та попередження, підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до того ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за дві позовні вимоги майнового (908 грн.) та немайнового характеру (908 грн).

Одночасно, указаною вище ухвалою роз`яснювалося ОСОБА_3 , що у випадку, якщо зазначені недоліки не будуть усунуті в зазначений термін, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу. Копія ухвали була отримана ОСОБА_3 17 грудня 2021 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_4

24 грудня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про усунення недоліків позовної заяви, нова редакція позовної заяви про скасування наказу про відсторонення, поновлення на посаді вчителя, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу із визначеною ціною позову 25515,98 грн., у якій відповідачами вказано ОСОБА_5 , директора Носівського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ст. № 3 - уповноважену особу відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради та відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Носівської міської ради, з доданими до неї засвідченими копіями наказу від 05.11.2021 № 68-к, повідомлення, документа невідомого змісту, копіями трудової книжки НОМЕР_1 , довідки про доходи за вересень-листопад 2021 року, паспорта ОСОБА_3 та картки платника податків.

В обґрунтування звільнення від сплати судового збору позивач посилається на ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачем наголошено, що заявлені позовні вимоги стосуються визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, а не звільнення, і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а не середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення. Зазначене на думку, ОСОБА_3 , виключало застосування стаття 2 Закону України «Про оплату праці» та постанови ВС від 31 січня 2019 року у справі № 910/45185/16, провадження № 12-301гс18.

Так, за правилами пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказана норма закону закріплює дві категорії справ, за позовні вимоги у яких позивачі звільняються від сплати судового збору: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому законодавство не звільняє особу від обов`язку щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами, що випливають із трудових відносин.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «По оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «По оплату праці» до структури заробітної плати входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Отже, аналізуючи вищезазначене, суддя робить висновок, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати, а тому вимога позивача про оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогою про стягнення заробітної плати, а, отже, на неї не поширюються положення пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Правова позиція щодо цього чітко викладена в постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16, де, зокрема зазначено, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Отже, станом на час постановлення цієї ухвали ОСОБА_3 судовий збір за дві вимоги не сплатила, документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону не надала.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175,176 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки у відведений судом строк і станом на час постановлення цієї ухвали недоліків позовної заяви не усунуто належним чином у повному обсязі, то позовну заяву слід вважати неподаною й повернути позивачу .

Отже, за таких обставин, відкриття провадження у справі є неможливим.

Суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись 13, 185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , директора Носівського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» І-ІІІ ст. № 3, про скасування наказу, поновлення на посаді вчителя, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК Україниповернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.О. Крупина