РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого-судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Паньшиної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «СК «Мега-гарант», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування , -
В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав.
3-я особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, також надав письмові пояснення. В яких зазначає, що сплатив позивачум суму франшизи в розмірі 2000 грн., а тому сума страхового відшкодування має бути зменшена на 2000 грн.
Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши надані докази приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Судом встановлено, що 22.04.2019 року о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat B6, державний номерний знак НОМЕР_2 в м.Харкові по вул. Клочківській, біля будинку 65 на парковці при в`їзді до супермаркету «Рост», не надав переваги в русі автомобілю Ford Kuga, державний номерний знак НОМЕР_1 , який наближався з правого боку та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.09.2018року водія ОСОБА_2 визнано винним у зазначеному ДТП
Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто судом встановлено, що ОСОБА_2 винний у ДТП, внаслідок якого власнику автомобіля Ford Kuga, державний номерний знак НОМЕР_1 спричинені матеріальні збитки.
Власником автомобіля Ford Kuga, державний номерний знак НОМЕР_1 є позивач, що сторонами не оспорюється та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
На момент вчинення ДТП цивільно- правова відповідальність володільця автомобілю ОСОБА_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у АТ «СК «Мега-гарант», на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ 5234007 , який укладений між ОСОБА_2 та АТ «СК «Мега-гарант.
07.05.2019р. позивач звернувся до страхової компанії АТ «СК «Мега- гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП належний позивачу автомобіль Volkswagen Passat B6, державний номерний знак НОМЕР_2 в м.Харкові , яка сталася 22.04.2019 року, надавши усі необхідні документи , що підтверджується повідомленням та не оспорюється відповідачем..
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі- Закон) страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Листом АТ «СК «Мега-гарант» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.13.2 ст. 13 Закону, а саме у зв`язку з тим, що при укладенні полісу АМ/5234007 ОСОБА_2 як пенсіонер скористався знижкою і сплатив лише 50% страхової премії, однак застрахований автомобіль не належить йому на праві власності - відповідно до технічного паспорту власником автомобіля є ОСОБА_5 , тобто він скористався знижкою протиправно, а тому його цивільно-правова відповідальність не може вважатися такою, що була застрахована за Полісом АМ/5234007, і відповідно виплата страхового відшкодування за зазначеним полісом не може бути здійснена.
Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з пунктом 21.1 статті 21 Закону з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Пунктом 17.1 статті 17 Закону на страховика покладено обов`язок укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.
Поряд із цим, пункт 17.3 цієї ж статті Закону зобов`язує страхувальника при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.
Статтею 13 Закону передбачені особливості страхування цивільно-правової відповідальності окремих категорій громадян України, згідно з якою учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
Разом із тим, статтею 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачена відповідальність за порушення умов страхування, де в пункті 38 1.1 зазначено, що в разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Аналіз наведених вище норм закону вказує на те, що кожен, хто керує транспортним засобом та бере участь у дорожньому русі на території України, зобов`язаний застрахувати свою цивільно-правову відповідальність для забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. При цьому обов`язок щодо дотримання існуючих вимог закону при укладенні договору страхування покладено на страховика. У свою чергу на страхувальника при укладенні договору страхування закон покладає обов`язок повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.
Також необхідно зазначити, що страховику належить право встановлювати розмір страхового платежу включно з правом зменшувати його розмір за умови дотримання вимог, зазначених у статті 13 Закону, зокрема право зменшити розмір страхового платежу на 50 відсотків власнику транспортного засобу, який є пенсіонером.
Як вбачається зі змісту страхового поліса № АМ/523400715 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на випадок ДТП застрахована за пільговим порядком укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що передбачений пунктом 13.2 статті 13 Закону, про що свідчить зазначені в полісі серія та номер його пенсійного посвідчення та знижений розмір страхового платежу. Разом із тим, власником забезпеченого автомобіля згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є не ОСОБА_2 , як це вимагає пункт 13.2 статті 13 Закону, а його донька - ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 лише має право керування вказаним тз. Отже укладення договору страхування відбулося з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону.
Проте ця обставина не є беззаперечною підставою для застосування наслідків порушення пільгових умов страхування, передбачених пунктом 38 1.1 статті 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки дане порушення допущено не з вини ОСОБА_2 , який на виконання вимог пункту 17.1 статті 17 Закону надав представнику страхової компанії всю необхідну інформацію для укладення договору страхування, включно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, з якого останній зобов`язаний був встановити особу власника транспортного засобу і в такий спосіб укласти з відповідачем договір страхування на загальних підставах у відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що згідно з пунктом 17.1 статті 17 зазначеного Закону є обов`язком страховика.
Таким чином, у АТ «СК «Мега-гарант» як страхувальник виник обов`язок про відшкодування страхового відшкодування, спричиненого пошкодження автомобіля позивача, внаслідок ДТП від 22.04.2019 р., що і визнано відповідачем.
Відповідно до ст.12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума сплати стразового відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами укладеного договору
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Як встановлено судом, позивач звернувся до страхової із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надав усі необхідні документи про виплату страхового відшкодування 07.05.2019р., тобто відповдіач повинн був сплатити суму страхового відшкодування позивачу до 05.08.2019р, однак безпідставно відмовив у виплаті нележаних коштів.
Внаслідок чого саме з 05.08.2019р. по 25.09.2020р., з урахуванням меж заявлених вимог, відповідачу повинен сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, що складає 5619 , 45 грн.
Суд зазначає, що положення статті 625 Цивільного кодексу України поширюються на всі види грошового зобов`язання, незалежно від підстави їх виникнення договору або делікту.
Позивач (потерпілий), хоча й не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між до АТ «СК «Мега-гарант» та ОСОБА_2 , але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16).
Таким чином, у позивача виникло право на стягнення з відповідача на його користь 3% річних та інфляціних втрат за період з 05.07.2019. по 25.09.2020р., що складає з урахуванням меж заявлених вимог - 3% річних в розмірі 1697 грн. 30коп. , інфляційні втрати в розмірі 812 грн. 68 коп.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам в сумі 716,30 грн., що відповідає ст..141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
В решті позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Повний текст рішення виготовлений 30.12.2021р.

Суддя Бородіна Н.М.