Дата документу 07.12.2021
Справа № 2-1133/10
Провадження № 4-с/334/61/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю, за участю секретаря Коваль К.С., розглянувши у відкритому судовому засідання скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

установив :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя 18.11.2021 року надійшла скарга ОСОБА_1 у якій вона просить зобов`язати начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешти з її майна, які накладені в межах примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду від 21 січня 2010 року у цивільній справі № 2-880/10. Скарга вмотивована тим, що на примусовому виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно названого рішення суду, виконавчий документ повернуто стягувачу, а строк його пред`явлення до виконання вже сплив, відтак відсутні правові підстави для подальшого обтяження майна боржника.

Представники стягувача та державної виконавчої служби у судові засідання, які відбулись 30.11.2021 року та 07.12.2021 року не з`явились. Будь-яких заяв чи пояснень стосовно скарги суду не надали.

Скаржником подано заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду від 21 січня 2010 року у цивільній справі № 2-880/10 задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 16 квітня 2008 року № 14.14824 у розмірі 20 318,42 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України складало 162 547,36 грн, а також судові витрати.

21 січня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі № 2-880/10 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволена заява представника банку про забезпечення позову та постановлена ухвала про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать відповідачам.

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2010 року винесено постанову державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Перевєдєнцева Д. О. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 26 лютого 2010 року ВП № 17675789, реєстраційний номер обтяження 9628906 від 17 березня 2010 року.

Постановою від 17 березня 2010 року державним виконавцем закінчено виконавче провадження, відкрите на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2010 року згідно з пунктом 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент прийняття постанови) у зв`язку з повним фактичним виконанням відповідно до виконавчого документа.

08 липня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1133/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за яким з відповідачів солідарно було стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 29 204,77 грн та судові витрати: держмито 262,44 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн, а всього 29 587,21 грн.

На підставі виконавчого листа № 2-1133/10, виданого 29 липня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, державним виконавцем Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, відкрито виконавче провадження та постановою від 25 листопада 2010 року ВП №21913668 накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику у межах суми боргу, реєстраційний номер обтяження від 25 листопада 2010 року 10534649.

04 травня 2011 року державним виконавцем винесено постанову, якою виконавчий документ № 2-1133/10, виданий 29 липня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, повернутий стягувачу.

04 травня 2011 року державним виконавцем Ленінського ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-1133, виданого 29 липня 2010 року Ленінським районним судом стягувачу без виконання, за відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення.

25 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Дніпровського ВДВС із заявою про надання інформації щодо наявності або відсутності у провадженні ВДВС виконавчих проваджень, у яких вона є боржником та 06 червня 2016 року з повторною заявою.

Листом від 27 квітня 2016 року № 20843 за підписом начальника Дніпровського ВДВС Проценко А. Ю. позивача було проінформовано, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1133, виданого 29 липня 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості 29 204,77 грн.

Станом на 08 листопада 2021 року виконавчий лист № 2-1133, виданий 29 липня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, до Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжя на виконання не надходив.

Листом в.о. начальника Дніпровського ВДВС від 08.11.2021 року № 8/15264 ОСОБА_1 повідомлено, що на виконанні у цьому відділі перебували виконавче провадження № 21913668 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості у розмірі 29 204,77 грн; виконавче провадження № 17675789 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать ОСОБА_1 у межах забезпечення позову. 25 листопада 2010 року та 17 березня 2010 року у межах вищевказаних виконавчих проваджень на все майно боржника накладено арешти. Виконавчі провадження № 21913668 та № 17675789 знищені на підставі пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Перевірити їх матеріали неможливо.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У зв`язку з реформуванням системи органів примусового виконання та органів державної виконавчої служби, зміною підпорядкування та найменування відділів державної виконавчої служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 17 від 21.01.2015 року "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції", постанови Кабінету Міністрів України №99 від 11.02.2016 року "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги", наказів Міністерства юстиції України №569/5 від 01.03.2016 року "Про відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану", №571/5 від 01.03.2016 року "Про Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі", №1056/5 від 07.04.2016 року "Про затвердження Переліку районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі" правонаступником відділу державної виконавчої служби у Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у спірних правовідносинах є Дніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке обтяження права власності має переслідувати певну законну мету, бути співмірним та не перевищувати меж права вільного здійснення права власності людини.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що існуючі обтяження майна скаржника переслідують законну мету та на час розгляду цієї справи охороняють чиїсь законні інтереси. За таких обставин суд доходить до висновку про обґрунтованість скарги.

Керуючись ст. ст. 260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

Зобов`язати начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешти з майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), які накладені в межах примусового виконання судових рішень Ленінського районного суду м. Запоріжжя суду у цивільній справі № 2-880/10

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін