Справа № 428/7038/19
Провадження №2/428/806/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Продченко О.А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк (Публічного акціонерного товариства комерційного банку) «Приватбанк» м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.08.2011р. у розмірі 123578,61грн., стягнення судового збору у розмірі 1921грн.,

встановив:

Позивач АТКБ (ПАТ КБ) «Приватбанк» м. Київ звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.08.2011р. у розмірі 123578,61грн., стягнення судового збору у розмірі 1921грн., мотивуючи вимоги тим, що 27.08.2011р. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4200грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачем не було виконано зобов`язань за кредитним договором, відповідно до чого станом на 31.05.2019р. заборгованість склала в сумі 237526,17грн., що складається з: 4192,30грн. - заборгованість за кредитом; 229633,87грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700грн. - заборгованість за пенею та комісією. Тому, позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2019р. в розмірі 123578,61грн., що складається з: 4192,30грн. - заборгованість за кредитом, 119386,31грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 27.08.2011р. по 31.07.2018р.; та судовий збір в розмірі 1921грн..

01.06.2020р. від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовна заява подана до суду із порушенням низки норм ЦПК України. Позивач не вказує у позові за який період часу нарахована заборгованість відповідачу, з доданого розрахунку заборгованості за договором б/н від 27.08.2011р. не вбачається, що саме цей розрахунок має відношення до відповідача. Наданий позивачем розрахунок не оформлений належним чином. Взагалі всі надані позивачем документи надані до суду з порушенням діючого законодавства України. Стороною позивача до суду не надано оригіналу відповідного договору, в умовах не зазначена дата їх прийняття чи затвердження, відсутня інформація з якого по який час діяли Умови у тому варіанті, який представлений суду, а також, що ці умови стосуються саме кредиту, наданого відповідачу. Позивачем не надано доказів отримання грошових коштів відповідачем та розрахунок заборгованості позивача повністю не відповідає достовірності та оформлений невідомо як. Просив відмовити у задоволенні позову АТКБ (ПАТ КБ) «Приватбанк» м. Київ.

26.06.2020р., 01.07.2020р. від АТКБ (ПАТ КБ) «Приватбанк» м. Київ до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 27.08.2011р., з якої чітко вбачається, що відповідач виявив бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна», вказав інформацію про себе та висловив згоду на укладення договору, та те, що заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана особисто відповідачем, з якої чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Стосовно отримання відповідачем кредитних коштів та картки. Банком надано до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. На підтвердження отримання клієнтом кредитних карток надано довідку. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі; після поведеної з коштами операції). Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі.

26.06.2020р. від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на відзив АТКБ (ПАТ КБ) «Приватбанк» м. Київ, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову АТКБ (ПАТ КБ) «Приватбанк» м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.08.2011р.

22.07.2020р., 27.07.2020р. від АТКБ (ПАТ КБ) «Приватбанк» м. Київ до суду надійшли письмові пояснення по справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_2 до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 у вступному слові позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову АТКБ (ПАТ КБ) «Приватбанк» м. Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із тим, що позов поданий до суду із порушенням низки норм діючого законодавства. Так, сторона відповідача не згодна з нарахованими процентами. Крім того, в наданих позивачем Умовах та правилах надання банківських послуг не зазначена дата їх прийняття, відсутня інформація про те, що саме з цими Умовами був ознайомлений відповідач ОСОБА_1 . Стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження отримання грошових коштів відповідачем.

Вислухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 27.08.2011р., ОСОБА_1 виявив бажання отримати на своє ім`я платіжну картку. При цьому в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 27.08.2011р., підписаної відповідачем, дійсно зазначено, що вказана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

В матеріалах справи наявна копія довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» №240584889, де зазначені умови кредитування кредитної картки із відповідними базовими відсотковими ставками на місяць, пільговими періодами, обов`язковими щомісячними платежами, пенею за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафами. Проте, ця довідка не була підписана обома сторонами.

Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, ОСОБА_1 станом на 31.05.2019р. має заборгованість за договором у загальній сумі 237526,17грн., яка складається з наступного: 4192,30грн. - заборгованість за кредитом; 229633,87грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3700грн. - заборгованість за пенею та комісією. Заборгованість до стягнення становить 123578,61грн., яка складається з наступного: 4192,30грн. - заборгованість за кредитом; 119386,31грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 27.08.2011р. по 31.07.2018р.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві ОСОБА_1 від 27.08.2011р. процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором від 27.08.2011р., просив стягнути тіло кредиту, заборгованість по процентам за користування кредитом.

Зазначені позовні вимоги обґрунтовані тим, що їх розмір і порядок нарахування, крім тіла кредиту, визначені Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, та тарифами банку, які розміщені на офіційному сайті банку (http://privatbank.ua/terms/pages/70/), і є невід`ємними частинами спірного договору.

При цьому з витягу Умов та правил надання банківських послуг, доданого до матеріалів справи, судом не було встановлено, що саме з доданими до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами ознайомився відповідач і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Не було встановлено і того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме такі умови щодо порядку нарахування, сплати і розміру процентів за користування кредитними коштами (неустойки, пені, штрафів).

Крім того, Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТКБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» в порушення приписів Закону України «Про захист прав споживачів» не повідомив ОСОБА_1 про умови кредитування і не узгодив їх з ним.

Таким чином, між сторонами був безпосередньо укладений кредитний договір від 27.08.2011р. у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, яка не містить строку повернення кредиту (користування ним), не встановлює розміру процентів за користування кредитом та розміру штрафних санкцій.

Доводи, викладені представником позивача у позовній заяві, відповіді на відзив разом з доданими документами, не спростовують зазначених висновків суду, які в свою чергу, відповідають висновкам, зробленим Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17 за аналогічними правовідношеннями.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 4192,30грн. та надано розрахунок заборгованості за період з 27.08.2011р. по 31.05.2019р.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за вказаний період в рахунок погашення кредиту відповідачем було сплачено 13059,07грн. (загальна сума коштів, що зазначена у стовпчику з назвою «Сума погашення за наданим кредитом»).

Таким чином, вищенаведене свідчить, що відповідач грошові кошти повернув банку в сумі 13059,07грн., що дає підстави зробити висновок, про відсутність порушень прав позивача, оскільки боржник свій обов`язок щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів виконав.

Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість.

Щодо решти доводів позивача суд відзначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.1, 3 ст.141 ЦПК України з відповідача не підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1921грн., у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд -

вирішив:

Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк (Публічному акціонерному товариству комерційний банк) «Приватбанк» м. Київ (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1д) у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.08.2011р. у розмірі 123578,61грн., стягнення судового збору у розмірі 1921грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович