Провадження № 2/750/2467/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченко А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Волошиної О.Г., ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними, скасування заборгованості та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо проведення нарахувань за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2018 по 15.04.2021, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати неправомірно нараховану суму оплати за послуги з централізованого опалення та зобов`язати Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» провести перерахунок оплати за послуги з централізованого опалення за вказаною адресою у період з 01.10.2018 по 31.08.2021 з використанням Методики № 359, в тому числі, із застосуванням формули 2.3. зазначеної Методики, враховуючи при розрахунку тривалість опалювального періоду, відповідно до таблиці 1 Методики № 359, - 191 день.

Обґрунтовано позов тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та споживачем послуг з постачання теплової енергії за вказаною адресою. Починаючи з 19.10.2011 розрахунок за спожиті послуги з централізованого опалення за вказаною адресою здійснювався за показниками лічильника теплової енергії, встановленого в квартирі позивача, з урахуванням «Методики розрахунку кількості теплової, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плат за їх опалення», затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 (далі Методика № 359). Починаючи з жовтня 2018 року нарахування оплати за опалення місць загального користування було суттєво збільшено, оскільки нарахування проводилось не за Методикою № 359, як це було передбачено договором, а у відповідності до «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі Методика № 315). Не погодившись із вказаним порядком нарахування, ОСОБА_1 звертався до керівництва АТ «Облтеплокомуненерго». Проте, вирішити спірне питання не вдалося, у зв`язку із чим 21.01.2019 позивач звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (далі - Держпродспоживслужба). За результатами розгляду заяви позивача, Держпродспоживслужбою було винесено припис з вимогою здійснити АТ «Облтеплокомуненерго» перерахунок неправомірних нарахувань в період з 01.11.2018 по 25.01.2019. Вказаний перерахунок було здійснено за період з 01.11.2018 по 25.01.2019 за Методикою № 359 та за період з 26.01.2019 по 15.04.2019 за Методикою № 315. ОСОБА_1 не погодився із вказаним перерахунком, у зв`язку із чим 02.09.2019 та 31.10.2019 звертався до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. За результатами звернення позивача було проведено чергову перевірку та складено припис № 53 від 11.12.2019, яким встановлено факт порушення АТ «Облтеплокомуненерго» норм діючого законодавства під час проведення перерахунку.

Вказані результати перевірки АТ «Облтеплокомуненерго» оскаржило у судовому порядку. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі № 620/3952/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021, у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Проте, АТ «Облтеплокомуненерго» не виконує припис Держпродспоживслужби, станом на вересень 2021 року вказаний припис не виконано. Крім того, в опалювальний період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року та з жовтня 2020 року по квітень 2021 року відповідач неправомірно продовжує нараховувати за послуги з опалення місць загального користування у відповідності до Методики № 315, замість Методики № 359, в результаті чого за вказані послуги позивачу неправомірно нарахована сума 8739 грн. 55 коп., з якою не погоджується позивач та у зв`язку із чим він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що нарахування за послуги з централізованого опалення позивачу у зазначений у позові період проводилися у відповідності до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яким на законодавчому рівні було змінено підходи до обліку комунальних послуг. Згідно зі ст. 10 вказаного Закону, у будівлях обсяг відповідної комунальної послуги визначається за допомогою вузла комерційного обліку та розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, відповідно до частин другої-четвертої статті 10 цього Закону. Визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає, зокрема, обсяги теплової енергії на опалення житлових приміщень, опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

Також у своєму відзиві на позов представник відповідача зазначає, що Методика № 359 була чинною до 25 січня 2019 року, а після цієї дати діє Методика № 315, а тому вимоги позивача про застосування після 25 січня 2019 року при нарахуванні за послуги з опалення Методики № 359 є безпідставними.

Також на думку відповідача є безпідставними і вимоги позивача щодо застосування при розрахунку тривалості опалювального періоду 191 день, так як надавач послуг керувався постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1766 від 10.12.2018 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню АТ «ОТКЕ», визначена тривалість опалювального періоду 187 діб, яка і була застосована при розрахунку тарифу на послуги з централізованого опалення для АТ «ОТКЕ».

Отже, зміна нарахування на вимогу позивача фактично призведе до самовільної зміни розміру тарифу, що є прямим порушенням Закону та перевищенням своїх повноважень підприємством виконавцем послуг.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та споживачем послуг з постачання теплової енергії за вказаною адресою.

Витрати теплової енергії будинку АДРЕСА_2 обліковуються двома приладами обліку. Окремо проводиться облік теплової енергії секцій 1, 2, 3 будинку та окремо обліковується теплова енергія секцій 4, 5, 6 вказаного вище будинку. При нарахуванні кількості теплої енергії за опалення місць загального користування (далі - МЗК) секцій 4, 5, 6 будинку, суб`єктом господарювання було розподіллено теплову енергію лише між споживачами квартир з лічильниками та без лічильників, без віднімання від загальної кількості отриманої теплової енергії витрат тепла на опалення юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку.

Вказані обставини встановлені рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2021 у справі № 620/125/21.

При проведенні перевірки звернення ОСОБА_1 . Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області дійшло висновку, що AT «ОТКЕ» здійснило перерахунок споживачу за спожиту послугу з постачання теплової енергії протягом опалювального сезону 2019/2020 з порушенням нормативних вимог, у зв`язку з чим не виконано раніше внесений Припис від 08.10.2020 № 88.

Перевіркою Держпродспоживслужби встановлено, що нарахування в опалювальному періоді 2020/2021, споживачу ОСОБА_1 проводилося у відповідності до Методика № 315. Вказана вище Методика має використовуватися після укладання відповідних договорів, передбачених Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

Такий договір зі споживачем ОСОБА_1 не укладено, чим порушено пункти 13, 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої юди і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі- Правила); частину 2 статті 10 Закону України від 22.06.2017 № 2119-VIII «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»; статті 12, 21 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VII «Про житлово-комунальні послуги»; статтю 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статтю 4 Закону України «Про захист прав споживачів».

З метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів, керуючись вимогами статей 5, 26 Закону України «Про захист прав споживачів», статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області 29.12.2020 було винесено припис № 119, яким зобов`язано відповідача провести правильний перерахунок нарахувань за спожиту теплову енергію в опалювальні періоди 2019/2020 та 2020/2021 років споживачу ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства.

Даний припис відповідач оскаржував до суду у справі № 620/125/21, але у задоволенні позову Акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» про визнання протиправним та скасування припису від 29.12.2020 за № 119 було відмовлено.

Відповідно до статті 10 Закону України від 22.06.2017 № 2119-VIII «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у будівлях обсяг відповідної комунальної послуги визначений за допомогою вузла комерційного обліку розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої-четвертої статті 10 цього Закону.

Так, споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону про комерційний облік теплової енергії передбачено, що до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.

Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, відповідно до статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 8 Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, наказом від 22.11.2018 № 315, затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Ця Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів (пункт 1 Методики).

Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», на виконання яких розроблена та затверджена вказана Методика № 315, комунальними послугами є, зокрема, послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення.

Закон № 2189-VIII введений в дію з 01.05.2019, з цієї дати визнано такими, що втратив чинність Закон України від 24.06.2004 № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до Закону № 1875-ІV мешканці багатоквартирних будинків-споживачі отримають комунальні послуги: з централізованого опалення; з централізованого постачання гарячої води; з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

До 01.05.2019 підприємства тепло-, водопостачання та водовідведення надають комунальні послуги та нараховують плату за них відповідно до вимог Закону №1875-ІV та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та договорів, оформлених на підставі типових договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Від моменту введення в дію Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (01.05.2019) до моменту укладення типових договорів про надання комунальних послуг пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк на тих самих умовах.

Відповідно до статті 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та елективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.

Зазначеним Законом чітко визначено умови перехідного періоду.

При цьому пунктами 4 та 5 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного в пункті 4 цього розділу, між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до істини сьомої статті 14 цього Закону.

Отже, до переходу на нові договори про надання комунальних послуг, що укладатимуться за правилами, визначеними Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», та відповідно до типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України окремо для різних моделей організації договірних відносин, продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, що укладалися за вимогами Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами) та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, на тих самих умовах.

Тарифи на комунальні послуги є однією із істотних умов договорів про надання комунальних послуг.

Таким чином, з 01.05.2019 Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» змінено не лише назви комунальних послуг, а й змінено підходи до їх надання, обліку, адміністрування, порядку формування та становлення тарифів.

Застосування тарифів на комунальні послуги, передбачених статтею 5 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами), встановлені уповноваженими органами (органами місцевого самоврядування та національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) після 01.05.2019, може здійснюватися виключно в умовах переходу на нові договори про надання комунальних послуг.

З моменту коли співвласники багатоквартирного будинку прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги, то між виконавцем та споживачем укладається відповідний договір про надання комунальної юс луги.

На виконання положень Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 затверджено Правила надання послуги в постачання гарячої води та типові договори про надання послуги з постачання гарячої води.

Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Споживач має право вносити свої пропозиції (доповнення, уточнення) до договору, виготовленого виконавцем послуг на основі Типового договору.

Пунктами 2, 10, 11 частини першої статті 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що споживач має право: без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі.

В свою чергу, відповідно до пунктів 2, 3, 10 частини другої статті 8 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 22.06.2017 № 2119 «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» сферою дії цього Закону є регулювання відносин щодо: комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання; розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг; забезпечення споживачів обліковою інформацією.

Отже, до 01.05.2019 та після 01.05.2019 залишаються чинними та продовжують діяти договори про надання комунальних послуг, які були укладені до введення в дію Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» і до вказаних договорів не передбачено можливості застосування виконавцями послуг Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315.

Натомість, договори про надання комунальних послуг, що були укладені раніше враховують положення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Чинні договори зі споживачами, вищезгадані Правила та Типовий договір, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, не передбачають можливості застосування виконавцями послуг Методики №315.

Наразі підприємства тепло-, водопостачання та водовідведення надають комунальні послуги та нараховують плату за них відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Тому застосування Методики № 315 спричиняє пряме порушенням наведених вище нормативно-правових актів та умов діючих договорів зі споживачами.

При цьому, у судовому засіданні представниками відповідача не заперечувався факт застосування Методики № 315 при нарахуванні плати за послуги.

Методика № 315 встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами рухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньо цинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загально будинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів- розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів.

Разом з тим, зазначена Методика № 315 має використовуватися тільки після укладання відповідних договорів, передбачених Законом України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, пунктом 8 Договору про надання послуг з центрального опалення та водонагрівання від 17.03.2008», укладеного між ОСОБА_1 та АТ «ОТКЕ» за вимогами Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, який на даний момент є чинний, плата за надання послуг за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Відповідно до пункту 13 Договору за централізоване опалення квартири плата справляється за нормативами (нормами) споживання та додатково за перевищення проектної потужності приладів опалення згідно Методики, затвердженої в установленому законодавством порядку.

Пунктом 2 частини 2 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зазначено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Таким чином, твердження представників відповідача у відзиві на позовну заяву суперечить як умовам Договору так і нормам Закону.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2021 у справі № 620/125/21 встановлено, що донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії відповідно до Методики, яка набрала чинності 25.01.2019, здійснювалось відповідачем по квартирі позивача з жовтня 2018 року. Однак, нового договору про надання комунальних послуг товариством із споживачем укладено не було.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що донарахування споживачу до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії АТ «Облтеплокомуненерго» в опалювальні періоди 2018-2019 та 2019 -2020 та по 15 квітня 2021 року (враховуючи межі позовних вимог) проведено з порушенням вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Враховуючи викладене, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо проведених нарахувань за послуги централізованого опалення по квартирі позивача в період з 01.10.2018 по 15.04.2021 та зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок оплати послуг централізованого опалення за період з 01.10.2018 по 15.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до укладеного 17 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Облтеплокомуненерго» договору та положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, без включення до суми нарахування за послуги з централізованого опалення місць загального користування донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії та без застосування після 25 січня 2019 року при проведенні перерахунку Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018.

Проте, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання відповідача при розрахунку враховувати тривалість опалювального періоду 191 день, так як відповідач керувався постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1766 від 10.12.2018 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню АТ «ОТКЕ», визначена тривалість опалювального періоду 187 діб, яка і була застосована при розрахунку тарифу на послуги з централізованого опалення для АТ «ОТКЕ».

За таких обставин, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, так як позивач при пред`явленні позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Реміснича, 55-б, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 03357671) про визнання дій неправомірними, скасування заборгованості та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо проведених нарахувань за послуги централізованого опалення в період з 01.10.2018 по 15.04.2021, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 в частині включення до суми нарахування за послуги з централізованого опалення місць загального користування донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії та щодо застосування при нарахуванні після 25 січня 2019 року Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» здійснити ОСОБА_1 перерахунок оплати послуг централізованого опалення за період з 01.10.2018 по 15.04.2021 за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до укладеного 17 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Облтеплокомуненерго» договору та положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, без включення до суми нарахування за послуги з централізованого опалення місць загального користування донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії та без застосування після 25 січня 2019 року при проведенні перерахунку Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь держави 1816 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.12.2021.

Суддя