Справа №443/1390/21
Провадження №2/443/1264/21
30 грудня 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Сливки С.І.,
за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Рішенням (заочним) Жидачівського районного суду Львівської області від 13 грудня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «УМ Факторинг», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни №1796, вчинений 06.07.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» заборгованості за кредитним договором №3273630 від 30.11.2020 року на загальну суму 39 960,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «Ум Факторинг» на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень витрат на сплату судового збору.

13.12.2021 представником позивача подано клопотання, згідно якого просить проводити розгляду справи у його відсутності та встановити строк для подачі ним доказів на підтвердження витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

15.12.2021 представником позивача адвокатом Ратичем Т.М. подано докази на підтвердження витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката.

Позивач в судовому засіданні просила стягнути судові витрати на правову допомогу в повному обсязі, згідно поданих доказів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку представника відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Треті особи у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Розмір витрат має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано такі документи:

-Договір №71/21 від 26.08.2021 року про надання правової допомоги (а.с.96-97);

-Протокол наради адвокатів і клієнта від 26.08.2021 (а.с.98);

-Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №71/21 від 13.12.2021 (а.с.99);

-Акт приймання-передачі послуг №1 від 13.12.2021, згідно якого вартість послуг адвоката складає 22000,00 грн., яку клієнт сплачує протягом 30 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №443/1390/21 (а.с.100);

-Звіт про надання послуг правової допомоги (а.с.94);

-Рахунок на оплату №1 від 13.12.2021 (а.с.95).

З умов наданого договору вбачається, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару (п.4.1 Договору). За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін (п.4.3 Договору).

Клієнт зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлені угодою гонорар адвоката та фактичні витрати, пов`язані з виконанням угоди (п.3.1 Договору).

З наведених умов договору вбачається, що винагорода адвоката виплачується у фіксованій сумі гонорару, який повинен бути сплачений клієнтом авансовано, оскільки позовні вимоги у справи були немайнового характеру.

При цьому, з попереднього орієнтованого розрахунку витрат на правову допомогу вбачається, що розмір гонорару становить 8000 грн.

Одночасно, у вказаному договорі відсутні умови щодо погодинної оплати праці адвоката.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 26.08.2021 до вищевказаного договору, п.4 Договору доповнено підпунктом 4.10, згідно якого загальна вартість послуг адвоката становить 22000 грн. При цьому не вказано чи вказана вартість послуг адвоката є гонораром у фіксованому розмірі чи погодинній оплаті.

Жодних інших змін щодо умов та порядку оплати послуг адвоката даною додатковою угодою до договору про надання правової допомоги не вносилось.

Як видно з Акту приймання-передачі послуг №1 від 13.12.2021, адвокатом було надано наступні послуги з визначення затраченого часу та вартості:

-З`ясування адвокатом всіх відомих клієнту обставин 1 год. 1000 грн.;

-Вивчення та аналіз законодавства, практики застосування норм права 1 год. -1000 грн.;

-Наради адвоката з клієнтом щодо погодження тактики представництва 2 год. 2000 грн.;

-Складання позовної заяви 2 год. 4000 грн.;

-Участь адвоката в судових засіданнях 4 год. 6000 грн.;

-Гонорар адвоката 8000 грн.

Окрім того, пунктом 3 вказаного акту передбачено, що вартість послуг клієнт сплачує протягом 30 днів з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Разом з тим, суд вважає, що наданий акт приймання виконання послуг не відповідає в повній мірі умовам договору про правову допомогу, оскільки як вбачається з такого акту, розрахунок послуг адвоката було здійснено виходячи із погодинної оплати, чого договором про надання правової допомоги передбачено не було.

Щодо порядку оплати послуг адвоката, то такий визначається виключно у договорі про надання правової допомоги або додатковою угодою до договору, оскільки як і розмір винагороди є істотною умовою договору, а тому зазначення порядку оплати у акті приймання виконання послуг не може братись до уваги.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 року по справі № 329/766/18.

Обов`язковість подачі таких доказів узгоджується із постановою Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц, в якій зазначено, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішенні у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, п.268 рішення у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18).

При цьому, будь - яких достатніх доказів щодо фактичного розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, зокрема платіжних документів про оплату таких послуг, як основних доказів для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, суду не було надано.

Разом з тим, дотримуючись засад розумності та справедливості, беручи до уваги те, що адвокатом Ратичем Т.М. фактично було надано послуги ОСОБА_1 , зокрема шляхом участі в підготовчому судовому засіданні, направленням адвокатських запитів, розмір гонорару у 8000 грн. був передбачений як попереднім орієнтовним розрахунком витрат на правову допомогу так і Актом приймання-передачі послуг №1 від 13.12.2021, суд приходить до переконання, що саме такий розмір витрат на правову допомогу підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.137-139, 141, 246, 270, 280-282, 354,355 ЦПК України, суд

вирішив:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» (04060, м.Київ, вул.Ризька, 73-Г, оф.7/1, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 8000 (вісім тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Заочне додаткове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного додаткового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного додаткового рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного додаткового рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне додаткове рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне додаткове рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного додаткового рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Сливка С.І.