Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.

при секретарі Бабенко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волноваха цивільну справу за позовом виконуючого обов`язки керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, Державної екологічної інспекції у Донецькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021 року позивач в.о. керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, Державної екологічної інспекції у Донецькій області звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи на обґрунтування своїх позовних вимог наступне.

Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 18.02.2021 року у кримінальному провадженні № 0000663 від 30.04.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Привiльне Волноваського району Донецької області, визнано винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України (незаконна порубка або незаконне перевезення, зберігання, збут лісу). В ході досудового розслідування встановлено, що 29.04.2020 року ОСОБА_1 здiйснив незаконну порубку 3 дерев породи «Ясень» в полезахиснiй смузі, розташованій на відстані 1 км на околиці на схід від с. Новоселівка Волноваського району Донецької області, чим, вiдповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розмiру шкоди, заподіяної лiсу», заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу у розмiрi 22 449,5872 грн. Разом з тим, пiд час досудового розслідування та судового розгляду позов про відшкодування шкоди, заподіяноi навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення не заявлявся, внаслідок чого шкода залишається не відшкодованою.

Згідно з проведеним Державною екологічною інспекцією у Донецькій області розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року « Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», знищенням внаслідок порубки дерев, завдано шкоди на суму 22 449, 58 грн. отже, протиправними діями ОСОБА_1 завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 22 449,58 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави в особі Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області шкоду, завдану незаконною порубкою дерев на загальну суму 22 449,58 грн.

У судове засідання позивачі представник Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області та представник Державної екологічної інспекції у Донецькій області не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справа не заперечували.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 18.02.2021 року у кримінальному провадженні № 0000663 від 30.04.2020 року, затверджено угоду про визнання винуватості від 18 лютого 2021 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_1 за участі захисника Шагєєва Олега Рафаеловича щодо вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначене узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 20 400,00 гривень ( а.с .11 -12).

З вищевказаного вироку Волноваського районного суду Донецької області вбачається, що за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 18.02.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, за наступних обставин.

29.04.2020 року, приблизно о 09.00 годині ОСОБА_1 , реалізуючи свій злочинний намір, прибув до лісосмуги, розташованої на відстані 1 кілометру околиці с. Новоселівка Волноваського району Донецької області, де на вказаній місцевості у період часу з 09.00 години по 12.00 голину, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, самовільно, в порушення ст.ст. 12,38,40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.69 Лісового Кодексу України, п.п. 2, 44, 5 «Правил відпустку деревини на пні в лісах України», затверджених постановою КМУ від 29.07.1999 року № 1378, Постанови КМУ від 23.05.200 року № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» за допомогою бензопили марки «Про крафт» здійснив незаконну порубку 3 (трьох) дерев породи «Ясень». В результаті здійсненої ОСОБА_1 самовільної вирубки трьох дерев породи «Ясень», тобто відділення стволів дерев від шийки кореня дерев до ступеня припинення їх росту у полезахисній смузі, розташованій на відстані 1 кілометру на околиці на схід від с.Новоселівка у Волноваському районі Донецької області відповідно до постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» (із змінами і доповненнями, внесеними ПКМУ від 28.12.2011 року № 1364) заподіяно навколишньому середовищу істотну шкоду та матеріальний збиток державі на загальну суму 22 449, 58 гривень ( а.с. 11-12)

Згідно з проведеним Державною екологічною інспекцією у Донецькій області розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року « Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», знищенням внаслідок порубки дерев, завдано шкоди на суму 22 440, 58 грн., отже, протиправними діями ОСОБА_1 завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 22 440, 58 грн. ( а.с.13-14)

Питання щодо відшкодування спричиненої навколишньому природному середовищу шкоди залишилося не вирішеним вищезазначеним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу.

Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Недотримання громадянами вимог природоохоронного законодавства негативно впливає, зокрема, на стан природних ресурсів України, чим завдається пряма шкода державі.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України (далі - ЛК України), ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно- гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 3 ЛК України - ліси України є національним багатством і підлягають державному обліку та охороні. Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника па ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст. 65 Лісового кодексу України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

За ч. 1 ст. 69 цього Кодексу, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 105 ЛК України передбачено, що відповідальність за

порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного

середовища» (далі Закон), ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Відповідно до ст. 3 Закону, основними принципами охорони навколишнього природного середовища є компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 40 Закону, використання природних ресурсів

громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» №17 від 10.12.2004, порубка дерев і чагарників визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; здійснена до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Відповідно до вимог ст. 66 Конституції України, ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кожен, хто заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу, повинен відшкодувати шкоду у повному обсязі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що одним з джерел формування державного та місцевого фондів охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі державного та відповідного місцевого бюджету, є частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України

№ 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» у справах про лісопорушення розмір шкоди обчислюється за відповідними таксами.

Згідно з проведеним Державною екологічною інспекцією у Донецькій області розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», знищенням внаслідок порубки дерев, завдано шкоди на суму 22 449, 58 грн.

Отже, протиправними діями ОСОБА_1 завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 22 449,58 грн.

Правова відповідальність за вказані правопорушення передбачена ст. 105 Лісового кодексу України.

Згідно зі статтею 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно зі статтею 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої

влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища, іншими органами виконавчої влади у межах повноважень, визначених законом.

В Донецькій області виконання вказаних функцій покладено на Державну екологічну інспекцію України в Донецькій області.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, тому прокурор, у кожному конкретному випадку, з посиланням на законодавство, самостійно визначає, в чому саме відбулося, чи може відбутися, порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що не стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення злочину, призводить до ненадходження коштів до спеціальних фондів державного та місцевих бюджетів, що, в свою чергу, негативно позначається на фінансуванні важливих природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, чим прямо порушує інтереси держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у визначених законом випадках прокурор, серед іншого,

звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.

Згідно ч. 4 ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування», система місцевого самоврядування включає територіальну громаду та сільську, селищну, міську раду.

Згідно ст. 2 Закону, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень місцевих, сільських рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради на їх території здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. З огляду на зазначені положення діючого законодавства та беручи до уваги те, що порушення природоохоронного законодавства України вчинено на території Златоустівської сільської ради Волноваського району, Златоустівська сільська рада є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах і, відповідно, є належним позивачем по даній справі.

Як встановлено, Новоселівською сільською радою Волноваського району Донецької області не вжито жодних заходів, в тому числі представницького характеру, щодо захисту інтересів держави у даних спірних правовідносинах, а саме до відшкодування шкоди, завданої самовільною рубкою дерев, незважаючи на те, що факт самовільної рубки дерев мав місце у квітні 2020 року. Враховуючи те, що Новоселівська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, не забезпечила відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу, у прокурора наявні усі підстави для звернення із даною позовною заявою до суду. З часу вчинення кримінального правопорушення і по даний час, Новоселівська сільська рада не звернулася до суду із позовом про стягнення завданих відповідачем збитків, що свідчить про неналежне здійснення нею захисту інтересів держави та є підставою для звернення прокурора з цим позовом до суду в інтересах держави, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що вина відповідача ОСОБА_1 у завдані збитків позивачу в особі Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області встановлена вищевказаним вироком у кримінальній справі, який набрав законної сили, на підставі вищенаведених норм чинного законодавства України і встановлених судом обставин суд доходить висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивачів підлягає стягненню 22 449, 58 гривень в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, яка належним чином підтверджена позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, ст.ст. ст. ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з внесеними змінами й доповненнями до неї), суд

ВИРІШИВ:

Позов виконуючого обов`язки керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, Державної екологічної інспекції у Донецькій області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області шкоду завдану незаконною порубкою дерев в сумі 22 449,58 грн. (двадцять дві тисячі чотириста сорок дев`ять гривень 58 копійок) на рахунок НОМЕР_1 , МФО 899998, ОКПО 37967785, код платежу 24062100- грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.)

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева