20.12.2021 Єдиний унікальний номер 205/1823/21
Провадження № 2/205/1819/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання - Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

В С Т А Н О В И В:

Представник МТСБУ звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 серпня 2019 року у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та автомобіля марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , (власник ОСОБА_2 ) під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження, а їх власники зазнали матеріальних збитків. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019 року винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача. На дату вчинення цієї події транспортний засіб марки «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна відповідачем шкода, яка виникла внаслідок ДТП не була відшкодована потерпілій особі, тому 27.08.2019 року водій ОСОБА_3 повідомив МТСБУ про подію. 27.09.2019 року власник ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату, 13.10.2019 року МТСБУ надало доручення по справі № 61818 ТОВ УЦПЗ «Експерт Сервіс» і 12.11.2019 року МСТБУ здійснило оплату робіт ТОВ УЦПЗ «Експерт Сервіс» в розмірі 1070 грн. 31.01.2020 року МСТБУ здійснило виплату потерпілій особі у розмірі 55919,09 грн. Таким чином, відповідно до п. п."а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував цивільно-правову відповідальність. Відповідно до Звіту № 18-09-19В оцінювачем визначена вартість відновлювального ремонту (з урахуванням зносу) автомобіля марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка склала 60867,32 грн. Однак розмір регламентної виплати зменшений МСТБУ на 4948,23 грн. (відраховано суму ПДВ) і складає 55919,09 грн. Для огляду пошкодженого майна, встановлення розміру збитку та збору документів, МТСБУ 13.09.2019 року надало доручення у справі № 61818 ТОВ УЦПЗ «Експерт Сервіс». Згідно платіжного доручення № 1154896 від 12.11.2019 року МТСБУ сплатило ТОВ УЦПЗ «Експерт Сервіс» за послуги експерта (аваркома) у справі № 61818 грошові кошти у сумі 1070 грн., це є витрати, пов`язані з регламентною виплатою та повинні бути відшкодовані відповідачем. Враховуючи наведене, а також те, що на цей час, відповідно до тверджень позивача, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого відшкодування у розмірі 55919,09 грн., суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку і збір документів в розмірі 1070 грн., та судові витрати по справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02 липня 2021 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву, разом з клопотанням про продовження строку подання відзиву.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для подання відзиву, який поданий 02 липня 2021 року, та долучено його до матеріалів справи.

В обґрунтування відзиву відповідач посилається на те, що з матеріалів, наданих до суду позивачем, вбачається, що ні він особисто, ні працівники поліції, які були присутні під час оформлення ДТП не надавали водію ОСОБА_3 інформації щодо наявності або відсутності у нього відповідного страхового полісу, тому така інформація у водія ОСОБА_3 була відсутня. У наданій позивачем довідці Національної поліції України №8446142, на яку посилається як на доказ позивач, у розділі «Транспортні засоби» 1-й учасник ДТП», де зазначено відомості про нього, як учасника ДТП, чітко вказано в графі «Страховий поліс учасника ДТП діє до» - що на дату вчинення ДТП, а саме на 13.08.2019 року, у нього був в наявності страховий поліс, з терміном дії до - 14.08.2019 року». Зазначає, що під час оформлення ДТП працівниками поліції, він надав усі необхідні документи на автомобіль, якщо ж ймовірно припустити, що у нього не було страхового полісу, то на нього за це порушення було б складено працівниками поліції також адміністративний протокол за ст. 126 КУпАП, але цього не було зроблено, адже страховий поліс на той час у нього був в наявності та був дійсний, у зв`язку з чим на нього було складено протокол лише за ст. 124 КУпАП. Тобто дорожньо-транспортна пригода сталася в період строку дії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який на час ДТП був чинний. Таким чином, враховуючи те, що відсутні докази того, що він порушив вимоги п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач не звертався до страховика де була застрахована його цивільно-правова відповідальність та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, (такі докази позивачем не надані), а відразу пред`явив вимогу до відповідача, тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, позивач як на доказ розміру збитку посилається на Звіт № 18-09-19В про оцінку колісного транспортного засобу від 07.10.2019 року, проведеного оцінювачем СОД ПП ОСОБА_4 - Рощиним В.В. , але у вказаного оцінювача при проведенні дослідження розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу, відсутня необхідна кваліфікація, передбачена індексом та видом експертної спеціальності 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу». Позивач не надав суду договір, який повинен бути укладений між замовником та оцінювачем, також позивач не надав докази того, що вищезазначений оцінювач взагалі має право проводити вказані дослідження (відсутні свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, відповідний сертифікат суб`єкта оціночної діяльності тощо). Враховуючи те, що СОД ПП ОСОБА_4 , фахівець який проводив оцінку, не є атестованим судовим експертом, наданий позивачем складений «Звіт», як доказ вартості матеріального збитку, не може бути прийнятий, як належний і допустимий доказ розміру завданої шкоди від дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача. Тим більше, що при розрахунку цієї вартості цим оцінювачем зроблено «Калькуляцію ремонту» з застосуванням програми «Аurora. АUDAТЕХ. Німеччина», яку він не мав юридичних підстав використовувати, так як ніяких договірних відносин з ТОВ «Аудатекс Україна» або АUDAТЕХ. Німеччина»», а також з «УкрАвтоКальк» Запоріжжя - не має, ані в Звіті, ані в інших документах докази таких відносин відсутні, та позивачем ніяких доказів наявності таких відносин не надано. Також вищевказаний «Звіт» не відповідає вимогам Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р. «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» та вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна. В матеріалах справи, зокрема у протоколі огляду транспортного засобу від 18.09.2019 року, складеним Рощиним В.В. , відсутні належні та допустимі докази, які свідчать, що його було повідомлено про час та дату технічного огляду транспортного засобу, оскільки відсутня його розписка, протокол був складений без його присутності, що підтверджується відсутністю його підпису в цьому протоколі огляду, посилання в протоколі про те, що він нібито «запрошувався телеграмою» не відповідає дійсності та нічим не підтверджено, він раніше вказаний протокол не бачив і ніхто його для огляду ніколи на запрошував. Крім того, в порушення вимог п. п. 8.5.10, 8.5.11 Наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 41.2003 р. «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та колісних транспортних засобів» відомості про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, було взято оцінювачем із використанням інформації Інтернет, а не у мережі офіційних дилерів у регіоні. Крім того, в самому «Звіті» зазначено про «Вартість відновлюваного ремонту, з урахуванням зносу складає 60867,32 грн., а в позові позивач просить суд стягнути з нього 55919, 09 грн., тобто не зрозуміло з яких розрахунків виходив позивач при зазначенні ціни позову. Також позивач простить стягнути з нього зокрема суму сплаченого відшкодування - 55919,09 грн., а в «Звіті» який позивачем додано як доказ йде мова - «Вартість відновлюваного ремонту» в сумі 60867,31 грн., а не про встановлену шкоду. З урахуванням викладеного вважає, що наданий в якості доказу матеріальної шкоди «Звіт» було отримано з порушенням порядку, встановленого законом не є належним і допустимим доказом та не може бути прийнятий судом як доказ матеріальної шкоди. Також зазначає, що згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2019 року, схеми та фото таблиці до нього, які містяться в матеріалах адміністративної справи № 205/7574/19, зазначено пошкодження автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 лише пошкодження багажнику та заднього бамперу. Вказані пошкодження були засвідчені підписами як водія цього транспортного засобу в момент ДТП, так і ним у справі. Як вбачається зі «Звіту оцінки» № 18-09-19В від 07.10.2019 року зазначено про заміну та ремонт зокрема: вітрового скла, дверей, ручок дверей, клапан вентиляції, заднього ліхтаря, ремонт кузову, демонтаж коліс, та інші, в той час як будь-які ушкодження цих частин автомобіля після ДТП 13.08.2019 року були відсутні. Таким чином, у вищевказаному «Звіті» та протоколі огляду транспортного засобу фахівцем Рощиним В.В. від 18.09.2019 року, досліджені зазначений обсяг шкоди, який не відповідає об`єму шкоди, встановленому матеріалами адміністративної справи. Крім того, огляд транспортного засобу фахівцем Рощиним В.В. проводився 18.09.2019 року, тобто приблизно через місяць після ДТП, та зазначені у «Звіті» протоколу огляду від 18.09.2019 року пошкодження могли були отримані автомобілем під час і іншого ДТП за участю вказаного автомобіля. Враховуючи розбіжності щодо пошкоджень автотранспортного засобу, відображені у Звіті про оцінку №18-09-19В, та ті що маються у матеріалах адміністративної справи, а саме: схеми ДТП, протоколу огляду з фототаблицею, вважає, що фахівцем ПП ОСОБА_4 - Рощиним В.В. оцінена шкода, яка не відповідає фактично спричиненій шкоді внаслідок ДТП 13.08.2019 року. Також зазначає, що чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховою (регламентною) виплатою (страховим відшкодуванням), а спрямовані на визначення розміру збитків. Вказані витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, у зв`язку з чим, позовні вимоги у вказаній частині у розмірі 1070 грн. є не обґрунтовані і задоволенню не підлягають. Вважає, що вказана позовна заява не може бути розглянута судом, так як вона підписана особою, яка не мала права її підписувати, у зв`язку із чим просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

13 липня 2021 року представник позивача Панасюк О.М. надав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що перевіркою централізованої бази даних, яка є у вільному доступі, за реєстраційним номером автомобіля, яким керував відповідач та VIN-кодом, встановлено незабезпеченість автомобіля марки «Ford Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 13.08.2019 полісом обов`язкового страхування. Також обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. У цьому випадку Звітом, на підставі якого визначено суму регламентної виплати потерпілому, власнику пошкодженого транспортного засобу, є Звіт № 18-09-19В від 07.10.2019 р., виконаний експертом - оцінювачем Рощиним В.В., який має кваліфікацію оцінювача, (свідоцтво МФ № 0543ПК ), на підставі договору № 16 від 07.04.2017 р. з ТОВ «УЦПЗ» Експерт-Сервіс», яке діє на підставі договору № 2015/0003 від 10.12.2015 та додаткової угоди від 17.03.2017 р., укладеного з МТСБУ та відповідно до його доручення у справі № 61818. Зазначений висновок відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України, а саме дослідження виконано із дотриманням вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних звітів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна країни від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. Так, відповідно до п. 5.2 вищезазначеної Методики у разі потреби проводиться виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Отже, законодавством не встановлено обов`язковості участі особи, винної у ДТП, в проведені експертом огляду пошкодженого колісного транспортного засобу. Не виклик представника відповідача жодним чином не вплинув на результати дослідження, та не впливає на визначення розміру страхового відшкодування і не може бути підставою відмови у задоволенні позову. Відповідачем не наведено жодного об`єктивного доказу, що цей доказ експерта викликає сумнів. Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Виконання вказаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди, завданої особою, винною у ДТП. Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Отже, у цьому випадку регламентну виплату на користь потерпілої особи здійснено за мінусом ПДВ, як того вимагає Закон. Зазначає, що відповідачем не наводиться жодного обґрунтованого заперечення щодо предмету позову. Не спростовується сам факт ДТП, відсутність на дату пригоди полісу обов`язково страхування, визначена сума матеріального збитку, самостійне відшкодування збитку потерпілій особі, у зв`язку із чим просить позов задовольнити у повному обсязі. Також повторно долучено копію довіреності представника позивача.

16 вересня 2021 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду заперечення де просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, скористався своїм правом надання відзиву та заперечень, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав.

Також інформація щодо вказаної справи міститься в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються вказані правовідносини.

МТСБУ є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Судом встановлено, що 13 серпня 2019 року приблизно о 08 годині 00 хвилин трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Дніпрі по пр. Свободи в районі е/о 458, своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості руху, аж до зупинки, або безпечного об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_2 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водію ОСОБА_3 спричиненні тілесні ушкодження.

26 вересня 2019 року постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків.

Станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також представник позивача зазначив, що проведеною перевіркою за даними ЄЦБД МТСБУ було встановлено незабезпеченість автомобіля марки «Ford», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 13 серпня 2019 року полісом обов`язкового страхування.

Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність у нього на час вчинення ДТП діючого полісу страхування, оскільки відповідачем не додано до матеріалів справи такого договору, та не зазначено з якою саме страховою компанією відповідачем було укладено договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

27 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши до неї усі необхідні документи.

За умовами ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

13 вересня 2019 року за вих. № 3.1-05/61818/вих/1 МТСБ України надало ТОВ УЕПЦ Експерт Сервіс Авто доручення на виконання робіт по справі № 61818.

18 вересня 2019 року спеціалістом Рощиним В.В. у присутності ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 було складено протокол огляду пошкодженого транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 на огляд не з`явився.

Відповідно до Звіту № 18-09-19В від 07 жовтня 2019 року про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок пошкодження при ДТП складає 125 605,13 грн., а вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу, автомобіля марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок пошкодження при ДТП складає 60 867,32 грн.

Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована.

Згідно із п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Встановлено, що 27 січня 2020 року МТСБУ було винесено наказ № 1020 про відшкодування шкоди ОСОБА_2 з фонду захисту потерпілих у розмірі 55 919,09 грн.

31 січня 2020 року МТСБУ сплатило ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 55 919,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 893299 від 31 січня 2020 року та 1070 грн. - оплата послуг аваркома (експерта), що підтверджується платіжним дорученням № 1154896 від 12 листопада 2019 року.

Згідно із п. 36.2 ст. 36 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Отже, у цьому випадку регламентну виплату на користь потерпілої особи - ОСОБА_2 здійснено за мінусом ПДВ як того вимагає Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму у розмірі 55 919,09 грн., оскільки саме таку суму було виплачено ОСОБА_2 з урахуванням ПДВ, а не суму у розмірі 60 867,31 грн.

Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Тобто із матеріалів справи вбачається, що МТСБУ виконало покладені на нього законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Разом з тим, доказів підтвердження протилежного відповідач суду не надав.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Як роз`яснено в п. 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація".

Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.

Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.

Таким чином, до вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки відповідач є винним у вчиненні вказаного ДТП, і на момент вчинення якої не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу відповідних документально підтверджених витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування саме у розмірі 55 919,09 грн.

Саме такий розмір страхового відшкодування було сплачено позивачем за платіжним дорученням №893299 від 31 січня 2020 року на рахунок АТ КБ «Приватбанк» Малику А.О. Зазначення у призначенні платежу у такому платіжному документі «виплата по справі № 61818, згідно наказу № 1020 від 27 січня 2020 року, транспортний засіб НОМЕР_2 » дає суду обґрунтовані підстави вважати, що вказана сума була виплачена позивачем саме в порядку відшкодування завданої шкоди власнику транспортного засобу марки «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 на його рахунок у банківській установі.

Також суд вимушений відхилити доводи відповідача з того приводу, що вказана сума у розмірі 55 919,09 грн. розрахована з врахуванням пошкоджень, які не були спричинені внаслідок вказаної ДТП.

Відповідач та його представник не надали належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень щодо розміру витрат пов`язаних із регламентною виплатою по страховому випадку, клопотань про призначення судової автотехнічної або автотоварознавчої експертизи не заявляли. Перелік отриманих автомобілем ОСОБА_2 ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди міститься в матеріалах справи і їх зафіксовано належним чином.

В цьому випадку стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, щоб спростовували розрахунок збитків, наданий суду стороною позивача, та підтверджували те, що такі пошкодження не були завдані внаслідок ДТП.

Твердження відповідача про те, що вказана позовна заява не може бути розглянута судом, так як вона підписана особою, яка не мала права її підписувати, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до довіреності виданої МТСБУ адвокату Панасюку Олегу Миколайовичу зазначено про те, що Панасюк О.М. є представником МТСБУ, який має повноваження представляти інтереси МТСБУ у тому числі у судових органах і має право також підписувати та подавати позовні заяви, заперечення, клопотання, скарги, заяви та претензії, яка дійсна до 31 грудня 2021 року включно, підписана генеральним директором МТСБУ Шевченко В.І., із простановленням штрих-коду - 011112. Щодо відсутності дати її вчинення відповідно до вимог ч. 3 ст.247 ЦПК України, то вказане порушення є слушним, однак представником позивача долучено до матеріалів справи вищевказану довіреність із зазначенням дати її вчинення.

Разом з тим, суд не може погодитися із доводами сторони позивача в частині стягнення з відповідача витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у сумі 1 070 грн., сплачених позивачем ТОВ УЦПЗ Експерт-Сервіс оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 61818, що підтверджується платіжним дорученням № 1154896 від 12 листопада 2019 року.

Суд зазначає, що за своєю природою такі витрати не відносяться до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Адже згідно положень положення п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ надано право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Одночасно із цим законом не передбачено право на компенсацію вказаних витрат в порядку регресу, і закон такі витрати не розглядає як складову страхового відшкодування.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування саме у розмірі 55 919,09 грн., як суми страхового відшкодування, а в стягненні суми у розмірі 1 070 грн. - за оплату послуг аваркома (експерта) необхідно відмовити, оскільки позовні вимоги в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн., та оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 2 227,38 грн. (55 919,09 грн. * 2 270 грн. / 56 989,09 грн.), що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1191 ЦК України, ст. ст. 141, 142, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_5 ) на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України () суму сплаченого відшкодування в розмірі 55 919,09 гривень, а також понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2 227,38 грн.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач - Моторно (транспортне) страхове бюро України, , місце знаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т.П. Терещенко