справа №619/5850/21
провадження №2/619/1920/21
28 грудня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Кононихіної Н.Ю.
за участю секретаря судового засідання Мєщан І.О.
розглянув у судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солоницівської селищної ради Харківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Солоницівської селищної ради Харківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, приватний нотаріус приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь - ОСОБА_3 .
Вказана частина квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду Куряжської ВТК на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_3 ).
Згідно довідки № 3956 від 22.11.2018, виданої КП «Солоницівське житлово-експлуатаційне господарство», зазначено, що на день смерті ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований разом з його дружиною - ОСОБА_4 .
За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті він заповідав все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
В подальшому після смерті ОСОБА_3 дружина останнього ( ОСОБА_4 ) з метою оформлення спадкових прав, звернулась до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 67/2011.
Нотаріусом було надано письмове роз`яснення за № 833 від 15.05.2019 згідно якого, ОСОБА_4 було повідомлено про неможливість оформлення спадкових прав, оскільки в матеріалах спадкової справи наявний заповіт ОСОБА_3 посвідчений 28 жовтня 2002 року за реєстровим № 2579, відповідно до якого на випадок своєї смерті він заповідав все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Також в матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_1 про неприйняття спадщини. В той же час заява ОСОБА_2 про відмову або прийнятті спадщини відсутня. Враховуючи викладені обставини, нотаріус вважає, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4 не можлива.
ОСОБА_2 є такою, що не прийняла спадщину за заповітом.
В той же час, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини за заповітом, шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, спадкове майно, спадкується за загальними вимогами закону спадкоємцями за законом в порядку черговості.
Матеріали спадкової справи не містять інших заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 третіми особами.
Як зазначалось вище, згідно довідки № 3956 від 22.11.2018 виданої КП «Солоницівське житлово-експлуатаційне господарство» зазначено, що на день смерті ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований разом з його дружиною - ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна бабуся позивача - ОСОБА_4 .
За життя бабуся позивача - ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 21.09.2018 приватним нотаріусом Дергачівської районної нотаріальної контори Пугачовою І.В. р/н 2266, згідно якого, все своє майно, яке буде належати їй на день смерті заповідала позивачу - ОСОБА_1 .
З урахуванням викладених вище обставин до складу спадкової маси увійшли:
Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . Вказана частина квартири належала ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду Куряжської ВТК на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 ;
Майно успадковане бабусею після смерті ОСОБА_3
Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 . Вказана частина квартири належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду Куряжської ВТК на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_4 ;
В установленому законом порядку позивач прийняв спадщину за заповітом звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А.
Інші спадкоємці за заповітом чи особи, які мають право на обов`язкову долю в спадковому майні, відсутні.
Підставою відмови нотаріуса у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом стали наявність в матеріалах спадкової справи № 67/2011 (спадкова справа відкрита після смерті ОСОБА_3 ) роз`яснення державного нотаріуса Дергачівської нотаріальної контори Якименко О.І. про неможливість видати спадщину на майно ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та документальних відомостей, чи планує ОСОБА_2 поновлювати строк на прийняття спадщини.
Позивач вважає, що всі вищевикладені обставини дають позивачу можливість стверджувати, що його бабуся - ОСОБА_4 , єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 , але за життя не отримала відповідних правовстановлюючих документів.
Через вказані обставини позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку в повному обсязі оформити свої спадкові права.
В зв`язку з чим, позивач змушений звернутися за захистом свого права на спадщину до Дергачівського районного суду Харківської області.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю та просив його задовольнити, а розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами та за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач - представник Солоницівської селищної ради Харківської області не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Про поважні причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача в заочному судовому засіданні.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином. Про поважні причини неявки, суду не повідомила, пояснення щодо позову до суду не направила.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - представник Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області не з`явився, в поданій до суду заяві завідувач Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області А.Маслі просила прийняти рішення на розсуд суду без участі представника.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - представник приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області не з`явився, в поданій до суду заяві приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. просила розгляд справи проводити у її відсутності, із позовною заявою ознайомлена.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданого 15 вересня 2010 року, актовий запис № 163.
Вказана частина квартири належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду Куряжської ВТК на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_4 (дружина ОСОБА_3 ).
За життя ОСОБА_3 було складено заповіт, а саме 28.10.2002, відповідно до якого на випадок своєї смерті він заповідав все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
В подальшому після смерті ОСОБА_3 дружина останнього ( ОСОБА_4 ) з метою оформлення спадкових прав, звернулась до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою, на підставі якої було відкрито спадкову справу № 67/2011.
Нотаріусом було надано письмове роз`яснення за № 833 від 15.05.2019 згідно якого, ОСОБА_4 було повідомлено про неможливість оформлення спадкових прав, оскільки в матеріалах спадкової справи наявний заповіт ОСОБА_3 посвідчений 28 жовтня 2002 року за реєстровим № 2579, відповідно до якого на випадок своєї смерті він заповідав все своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Також в матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_1 про неприйняття спадщини. В той же час заява ОСОБА_2 про відмову або прийнятті спадщини відсутня. Враховуючи викладені обставини, нотаріус вважає, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4 не можлива. ОСОБА_2 є такою, що не прийняла спадщину за заповітом. В той же час, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини за заповітом, шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, спадкове майно, спадкується за загальними вимогами закону спадкоємцями за законом в порядку черговості. Матеріали спадкової справи не містять інших заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 третіми особами.
Згідно довідки № 3956 від 22.11.2018 виданої КП «Солоницівське житлово-експлуатаційне господарство» зазначено, що на день смерті ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований разом з його дружиною - ОСОБА_4 .
За життя - ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 21.09.2018 приватним нотаріусом Дергачівської районної нотаріальної контори Пугачовою І.В. р/н 2266, згідно якого, все своє майно, яке буде належати їй на день смерті заповідала позивачу - ОСОБА_1 .
З урахуванням викладених вище обставин до складу спадкової маси увійшли:
Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . Вказана частина квартири належала ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду Куряжської ВТК на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 ;
Майно успадковане бабусею після смерті ОСОБА_3
Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 . Вказана частина квартири належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду Куряжської ВТК на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_4 ;
В установленому законом порядку позивач прийняв спадщину за заповітом звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А.
Інші спадкоємці за заповітом чи особи, які мають право на обов`язкову долю в спадковому майні, відсутні.
Підставою відмови нотаріуса у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом стали наявність в матеріалах спадкової справи № 67/2011 (спадкова справа відкрита після смерті ОСОБА_3 ) роз`яснення державного нотаріуса Дергачівської нотаріальної контори Якименко О.І. про неможливість видати спадщину на майно ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та документальних відомостей, чи планує ОСОБА_2 поновлювати строк на прийняття спадщини.
Позивач вважає, що всі вищевикладені обставини дають позивачу можливість стверджувати, що його бабуся - ОСОБА_4 , єдина спадкоємиця, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 , але за життя не отримала відповідних правовстановлюючих документів.
Через вказані обставини позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку в повному обсязі оформити свої спадкові права.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відтак, заповіт є одностороннім правочином (дія однієї сторони), породжує виникнення прав та обов`язків у спадкоємця після смерті заповідача.
Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга статті 1236 ЦК України).
Законодавець визначив пріоритет спадкування за заповітом над спадкуванням за законом, зазначивши у частині другій статті 1223 ЦК України, що спадкування за законом має місце лише в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також неохоплення заповітом всієї спадщини.
Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (стаття 1234 ЦК України).
Відповідно до частин першої - третьої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. До них відносяться: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (стаття 1241 ЦК України). Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини (частина третя статті 1235 ЦК України).
Загальні вимоги до форми заповіту визначено у статті 1247 ЦК України.
Так, статтею 1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відтак, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України, лише у випадку їх порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини або постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України,якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.
Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.
Згідно ст.16 ЦК України: Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права.
Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
На підставіст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233, 1234, 1235, 1247, 1268, 1270,1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 77-81, 89, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994, виданого комісією по приватизації державного житлового фонду Куряжської ВТК та була успадкована ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України - протягом 30 днів безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н. Ю. Кононихіна