Справа № 326/3/21
Провадження № 2/326/98/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (в особі представника-адвоката Бучакчийського В.С.) звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 5,9241 га, цільове призначення-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:025:0015, місце розташування: Запорізька область, Приморський район, Преславська сільська рада, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.02.2007 ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склав заповіт, яким заповів їй належну йому земельну ділянку площею 6,9241 га. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. У встановленому законом порядку та у встановлений шестимісячний строк вона звернулась до приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області з заявою про прийняття спадщини. 15.07.2020 при її зверненні до приватного нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище зазначену земельну ділянку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що в заповіті, що складений на її ім`я вказаний розмір земельної ділянки 6,9241 га, а в державному акті площа земельної ділянки вказана 5,9241 га. Вказані обставини виникли через те, що при складанні заповіту площа земельної ділянки була помилково зазначена 6,9241 га, а не 5,9241, як зазначено в державному акті. Виправити допущену при складанні заповіту помилку після смерті ОСОБА_4 неможливо.

В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує (а.с.28); відповідачі проти позовних вимог не заперечують (а.с.27,29).

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Преслав Приморського району Запорізької області помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 41, виданого Преславською сільською радою Приморського району Запорізької області (а.с.4).

Позивачка є донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Преслав Приморського району Запорізької області, батьками якої записані: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно з свідоцтвом про одруження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 05 квітня 2001 року, після одруження прізвище дружини ОСОБА_1 (а.с.14).

14 березня 2006 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації від 25.04.2005 № 287 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 090882 площею 5,9241 га, кадастровий номер :01:025:0015, яка розташована на території Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7).

16 лютого 2007 року секретарем Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області Грігоровою В.П. було посвідчено заповіт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Преслав Приморського району Запорізької області, що мешкає по АДРЕСА_1 , який на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому на праві особистої власності житловий будинок за АДРЕСА_1 , та належну йому земельну ділянку площею 5,9939 га, яка належить йому на підставі державного акту на право власності серії ЗП № 090883 заповів ОСОБА_2 та належну йому земельну ділянку площею 6,9241 га, яка належить йому на підставі державного акту на право власності серії ЗП № 090882 заповів ОСОБА_1 (а.с.5).

Постановою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. від 15 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,9241 га, кадастровий номер :01:025:0015, що розташована на території Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області, у зв`язку з тим, що в заповіті зазначена не та площа земельної ділянки, що належала померлому (а.с.6).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз`яснено в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

То ж позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем свого батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачем доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а також неможливість оформлення спадщини. Зазначення в тексті заповіту неправильного розміру земельної ділянки не створює перешкод для визнання за позивачем права власності на спадкове майно та не може бути підставою в обмеженні вказаного права.

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню за ст. ст. 1216, 1217, 1261, ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

На підставі ст.ст. 16, 1216, 1217, 1261, 1225 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 200, 206, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 5,9241 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:025:0015, розташовану на території Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 090882.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

03.03.21