465/2146/21
2/465/2375/21
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

30.12.2021 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача адвоката Подоляка Б.Р. про відмову від позову та стягнення суми судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2021 року справу передано судді Величку О.В.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 05.04.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід судді Величка О.В. у даній справі.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 06.04.2021 року, дану справу повторно передано судді Мартинишин М.О. Ухвалою судді від 08.04.2021 року задоволено самовідвід судді Мартинишин М.О.

На підставі протоколу повторного автоматизовано розподілу справи між суддями, матеріали справи передані судді Мартьяновій С.М. 12.04.2021 року. Ухвалою судді від 09.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

На адресу суду 22.12.2021 року представник позивача звернувся з заявою, згідно якої просить прийняти відмову ОСОБА_1 від позову і закрити провадження у справі, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 908 грн. судового збору за подання позовної заяви, 454 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову і 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування поданої заяви зазначає, що в своєму позові ОСОБА_1 просить суд рішення державного реєстратора Львівського міського управління юстиції Мельник Ілони Борисівни № 20737248 від 17.04.2015р. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 в частині відомостей про приміщення в підвалі, позначене в поетажному плані під літ. № II площею, 12,5 кв.м. і скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 9398553 від 15.04.2015р. щодо об`єкта нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1, в частині зазначення у даному записі відомостей про приміщення в підвалі, позначене в поетажному плані під літ. № II площею, 12,5 кв.м. За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 державним реєстратором вилучено із відповідного запису оспорювані відомості. Таким чином, в процесі розгляду справи ОСОБА_2 фактично задоволила позовні вимоги ОСОБА_1 після пред`явлення позову і у зв`язку з цим позивач відмовляється від свого позову.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою, згідно якої зазначає, що просить суд задовольнити клопотання відповідача від 30.11.2021 року про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та відмовити у задоволенні заяви представника позивача від 22.12.2021 року. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що у заяві про відмову від позову представник позивача посилається на те, що відповідач в процесі розгляду справи фактично задовольнила позовні вимоги ОСОБА_1 у зв`язку із чим просить суд закрити провадження у справі з підстав п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Позивач у позовній заяві або інших заявах по суті справи не довів, що відповідач зі своєї волі вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно податкові відомості: Приміщення в підвалі, позначене в поетажному плані під № II площею 12,5 кв.м.». Позивач посилається на те, що позивач під час розгляду справи самостійно звернувся до державного реєстратора із заявою про вилучення оспорюваного запису. Таким чином, за твердження позивача, відповідач начебто погодився та задовольнив позовні вимоги позивача. Однак, у заяві про відмову від позову повністю ігнорується той факт, що ОСОБА_2 в добровільному порядку звернулася до державного реєстратора про виправити технічної описки державного реєстратора, оскільки оспорювані додаткові відомості були внесені поза волею відповідача та не відповідають фактичні площі на яку може претендувати відповідач відповідно до своєї частки у будинку АДРЕСА_1 . Абз.2 ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку. Ні Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ні будь-який інший нормативно-правовий акт не передбачає внесення змін до відомостей в реєстрі речових прав просто по бажанню особи, без належної на те підстави. Таким чином, представник відповідача вважає, що звернення відповідача до державного реєстратора зумовлене бажанням захистити свої права, а не визнанням та виконанням відповідачем позовних вимог позивача. Відповідно відповідач заперечує проти стягнення з нього судових витрат згідно вимог ст. 255 ЦПК України.

У судове засідання сторони, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У заяві про відмову від позову представник позивача зазначає, що наслідки закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

Таким чином, суд, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, зважаючи на те, що така заява не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Щодо вимог заяви про стягнення з відповідача суми судових витрат суд зазначає наступне.

Частинами першою та другою ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною третьою статті 142 ЦПК України закріплено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку.

Суд приймає до уваги твердження представника відповідача та надає їм віри про те, що відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку звернулася до державного реєстратора про виправити технічної описки державного реєстратора, оскільки оспорювані додаткові відомості були внесені поза волею відповідача та не відповідають фактичні площі на яку може претендувати відповідач відповідно до своєї частки у будинку АДРЕСА_1 .

Відтак з урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позивач відмовилася від позову у зв`язку з відсутністю предмету спору і така відмова не пов`язана із задоволенням відповідачем вимог після пред`явлення позову, тому правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 133, 142, 147, 206, 256 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Подоляка Б.Р. про відмову від позову та стягнення суми судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - задовольнити частково.

Прийняти відмову позивача адвоката Подоляка Б.Р. від позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Мартьянова С.М.