Дата документу 03.03.2021 Справа № 552/322/21
Провадження № 2/554/1471/2021
УХВАЛА

03 березня 2021 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву адвоката Хлистун Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04.02.2021 року направлено за підсудністю позовну заяву адвоката Хлистун Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якій позивач просить розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , укладений 26.07.2014 року; стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначену позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, а саме: позовна заява, зокрема, повинна містити:зміст позовних вимог: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України позивач не вказала відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, не надала підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, не зазначила про наявність оригіналів письмових документів.

ОСОБА_2 не виклала в позовній заяві обставини, якими обґрунтовує свої вимоги та не зазначила доказів, що підтверджують кожну обставину. Так, позивач не освітила матеріальний стан дитини та відповідача, не зазначила чи він працює, чи має інших утриманців, його стан здоров`я, чи працює позивач.

Крім того, відповідно до ст. 14 Сімейного Кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно з вимогами ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тому, виходячи із змісту вказаних норм СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Згідно з постановою Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, вона має бути підписана особисто позивачем, який діє від свого імені.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Хлистун Ірини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали, про що його повідомити.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М.Чуванова