Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7026/20
Провадження № 2/711/962/21
03 березня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.,
при секретарі Слабко Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування позову вказує що 22.10.2019 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики (розписка), відповідно до умов якого він передав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 200 дол. США, на термін з 22.10.2019 року по 22.11.2019 року, тобто на один місяць.
Відповідно до наданої відповідачем розписки, останній зобов`язався повернути грошову суму в розмірі 250 дол. США, а також сплатити пеню в розмірі 5% від загальної суми боргу за кожен день прострочки повернення коштів.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
А тому, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за Договором позики від 22.10.2019 року в розмірі 7100 грн., відсотки від суми боргу в розмірі 4260 грн. та сплачений ним судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.10.2020 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-порталі «Судова влада».
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ОСОБА_2 повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що 22.10.2019 року між позивачем ОСОБА_1 (з однієї сторони) та відповідачем ОСОБА_2 (з другої сторони) був укладений Договір позики грошових коштів (розписка), відповідно до умов якого позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 200 дол. США грн., а останній отримав їх в борг та зобов`язався в строк до 21.11.2019 року повернути позивачу суму боргу в розмірі 250 дол. США, а також зобов`язався, у разі прострочення богу, а також сплатити пеню у розмірі 5 % від загальної суми боргу 250 дол. США. Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 200 дол. США підтверджується наданою ним розпискою від 22.10.2019 року (а. с. 22, 23).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми позичальнику.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за Договором позики від 22.10.2019 року не виконав та не повернув позику до даного часу, борг за договором позики складає 250 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на день подачі даного позову, тобто станом на 05.10.2020 року, становить 7100 грн., тому суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його (позивача) користь грошових коштів за Договором позики (розписки) від 22.10.2019 року в розмірі 7100 грн.
Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь відсотків в сумі 4260 грн., виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
В судовому засіданні встановлено, що згідно Договору позики (розписки) від 22.10.2019 року відповідач ОСОБА_2 брав на себе зобов`язання, у разі прострочення повернення боргу, сплатити лише пеню, яку позивач не просить стягнути із відповідача. До того ж позивач не просив застосувати і ст. 625 ЦК України. А в силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.
Крім того, суд враховує, що хоч умовами вищевказаного Договору позики прямо не передбачено зобов`язання відповідача зі сплати відсотків, однак згідно вказаного Договору відповідач взяв в борг у позивача 200 дол. США, а зобов`язався повернути 250 дол. США, відповідно різниця в 50 дол. США фактично і є платою за користування грошовими коштами.
А тому, з урахуванням вищевикладеного до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає заборгованість за Договором позики грошових коштів (розписки) від 22.10.2019 року в розмірі 7100 грн.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 611. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) борг за Договором позики від 22.10.2019 року в сумі 7100 грн. та судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст судового рішення складений 09.03.2021 року.

Головуючий: В.М. Скляренко