Справа №303/920/21
2/303/702/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Мукачівської міської ради в особі служби у справах дітей Мукачівської міської ради про визначення способів участі одного з батьків у вихованні дитини, встановлення графіка побачень батька з дитиною та розірвання шлюбу.

04.03.2021 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову у справі № 303/920/21 у спосіб встановлення обов`язку ОСОБА_2 вчиняти дії щодо забезпечення можливостей зустрічей та спілкування ОСОБА_1 із сином ОСОБА_3 до набрання законної сили рішенням у даній справі, шляхом встановлення наступного графіку таких побачень: час спілкування - кожна неділя з 14.00 год. до 15.00 год.; місце зустрічей - АДРЕСА_1 ( біля входу у парк Перемоги по вул. Садовій) у присутності ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що мати дитини перешкоджає йому у спілкуванні з сином, а тому враховуючи характер спірних правовідносин, тривалість судового процесу, тривала відсутність спілкування батька з дитиною може негативно вплинути на їх взаємовідносини.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1статті 150 ЦПК України позов забезпечується встановленням встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач намагається всіляко обмежити позивача у спілкуванні з малолітнім сином.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті ( ч.10 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANT v. UKRAINE, N 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 04 вересня 2018 року «Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії» (заява № 6221/14) вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі, зі встановленням графіку відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, а тому допустимим є встановлення такого графіку до закінчення розгляду справи по суті, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного i сімейного життя.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Крім того, суд зауважує, що при забезпеченні позову не порушуються права відповідача ОСОБА_2 як матері, оскільки забезпечення позову є процесуальною дією тимчасового характеру, а не вирішенням позову по суті спору. При цьому зміст даного забезпечення позову не є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, проте з урахуванням кліматичних умов та стану здоров`я дитини

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом визначення порядку спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 до набрання рішенням суду законної сили: час спілкування - кожна неділя з 14.00 год. до 15.00 год.; місце зустрічей - АДРЕСА_1 ( біля входу у парк Перемоги по вул. Садовій) у присутності ОСОБА_2 з урахуванням кліматичних умов та стану здоров`я дитини.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду виготовлена 09 березня 2021 року.

Головуюча О.В.Гутій