Справа № 461/9745/19
Провадження № 6/461/59/21
УХВАЛА

09.03.2021 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Собко В.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів таким, що не підлягають виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчих документів у справі №461/9745/19, виданих на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2020 року такими, що не підлягають виконанню, мотивуючи заяву тим, що для задоволення вимог кредитора про стягнення з неї заборгованості недостатньо факту подання нею заяви про прийняття спадщини. Докази прийняття нею спадщини у матеріалах справи відсутні. На думку заявника, вказана обставина є суттєвою, оскільки, фактично змінює саме рішення суду, що є неприпустимим та порушує права боржника.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Адвокатом заявника надана заява про слухання справи у його відсутність.

Судом вирішено розгляд заяви провести у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 432 ч.3 ЦПК України.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Галицького районного суду від 13 лютого 2020 року задоволено позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказаним рішенням вирішено:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 561 гривні 62 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за угодою в розмірі 5 378 гривень73 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 гривню 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 100 гривень 00 копійок.

Рішення набрало законної сили.

На виконання даного рішення суду видано виконавчі листи від 10 вересня 2020 року за №461/9745/19.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018 року, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Згідно зі ст.1 закону «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Виконавчі листи у даній справі видані на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак будь - якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено, ОСОБА_1 посилається на помилковість видачі виконавчого листа як такого, що не підлягає примусовому виконанню та фактично вказує на норми Закону, які враховуються судом при ухваленні судового рішення, що, з врахуванням вище викладеного, не може бути предметом розгляду на цій стадії.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

У даній справі судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів боржника, які надають законні підстави для задоволення заяви.

Крім того, суд не вбачає підстав для витребування у виконавця виконавчих листів, оскільки факт їх видачі, їх зміст, а також перебування на виконанні ніким з учасників процесу не оспорюється. Таким чином, суд може оцінити доводи заявника на підставі поданої заяви, долучених до неї документів та матеріалів справи №461/9745/19, які досліджені судом в повному обсязі та ухвалити на підставі даної заяви законне рішення, оцінивши вищенаведені докази..

Виконавчий документ видано у той період, коли рішення набрало законної сили, в ході розгляду заяви не встановлено жодних даних щодо допущення помилки у виконавчих листах. Подальші питання щодо здійснення стягнення за даними виконавчими листами вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а отже і докази подані заявником, в тому числі стосовно оформлення спадщини, повинні оцінюватись в контексті даного Закону, та не являються законною підставою для задоволення заяви на підставі положень ст.432 ЦПК України

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, наявність вказаних заявником обставин не являється законною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів у цивільній справі № 461/9745/19 такими, що не підлягають виконанню - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10 березня 2021 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.