Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2021 Справа №607/17336/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами було укладено шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Дитина проживає і перебуває на повному утриманні позивачки. Рішенням суду від 09 грудня 2020 року по справі № 607/17684/20 шлюб між сторонами розірвано. Згідно судового наказу № 607/17690/20 від 11 листопада 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області визначено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день дитина потребує більшого матеріального забезпечення, матеріальний стан позивачки змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Відповідач ОСОБА_2 залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні спільної дитини сторін. Також він постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає. ОСОБА_1 самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дочку, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. На даний час позивачка є безробітною, оскільки знаходиться у декретній відпустці.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір аліментів, який визначено згідно судового наказу від 11 листопада 2020 року, виданого Тернопільським міськрайонний судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до 4 000 грн, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/17684/20 від 09 грудня 2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 30 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1049.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16 жовтня 2019 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 94, виданої об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Оболоня 19», ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 25 жовтня 2019 року.

11 грудня 2019 року укладено декларацію № 0001623ТТТ00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу щодо пацієнта ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_1 , лікар ОСОБА_5

11 листопада 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ № 607/17690/20 про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27 лютого 1991 року, державиучасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Державиучасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 грудня 2100 гривень.

Визначений судом розмір аліментів у сумі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно позивач вважає недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення.

При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що сторони проживають окремо, спільна дочка колишнього подружжя проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та повністю перебуває на її утриманні. На даний час сума стягуваних в користь позивачки аліментів не забезпечує належного матеріального утримання дитини, оскільки, в силу свого віку, дочка сторін ОСОБА_6 потребує більших витрат на її розвиток, забезпечення, харчування та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум з 01 грудня 2021 року для дітей віком до 6 років становить 2100 гривень.

При цьому суд також враховує матеріальне становище платника аліментів та вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Доказів на підтвердження обставин, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи немає та в судовому засіданні їх не здобуто.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, шляхом зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення (судового наказу) Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/17690/20 від 11 листопада 2020 року. Із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі),00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В силу ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263265, 279, 280283 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення (судового наказу) Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/17690/20 від 11 листопада 2020 року.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі),00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім),00 грн.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська