Справа № 515/1661/21
Провадження № 2-о/515/2170/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника заявника адвоката Давиденка К.В.

представника заінтересованої особи Скалозуба В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дивізійська сі- льська рада Білгород-Дністровського району Одеської області,

про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Давиденка К.В. зве рнувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання разом зі спа- дкодавцем ОСОБА_2 до часу відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилася земельна ді- лянка площею 4,29 га, що розташована на території Рибальської сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 013713 від 16.04.2003 р., яку він має пра- во успадкувати як спадкоємець першої черги за законом. Після звернення до нотаріуса із заявою про видачу спадщини отримав відмову з причини втрати ним шестимісячного строку для прий- няття спадщини, та йому було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Проте, на його думку, з урахуванням ч.3 ст.1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщи- ну, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом з батьком, який хворів та потребував сто- ронньої допомогио. Вказані обставини позбавляють його можливості реалізації своїх спадкових сп рав, тому він звернувся до суду щодо встановлення юридичного факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час його смерті у судовому порядку.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгля- нути справу за відсутності заявника та його представника.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви, просив справу розглянути за відсутності представника сі- льської ради.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.3,5), заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Балабанка Татарбунарського району Одеської об- ласті, його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_2 05.04.2005 р. на випадок своєї смерті залишив заповідальне розпорядже- ння, яким заповів земельну ділянку, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ОД № 013773, заявнику у справі, що підтверд- жується копією заповіту, посвідченого секретарем Рибальської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Колісніченко Т.І. (а.с.6).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.7) підтверджується, що ОСОБА_2 по- мер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Балабанка Татарбунарського району Одеської області.

З копії державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 013713 (а.с.8), вба чається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення то- варного сільськогосподарського виробництва площею 4,29 га, що розташована на території Риба- льської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

З відмови нотаріуса (а.с.9) слідує, що через втрату заявником шестимісячного строку надання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцем йому відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини або підтвердження факту сумісного проживання з спадкодавцем.

Як вбачається з довідки виконкому Тузлівської сільської ради (а.с.10), ОСОБА_2 був зареє- стрований в с.Балабанка Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області, але фактично без реєстрації проживав з жовтня 2007 р. по день смерті біля свого сина ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізични- ми або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочин- ства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи ві- дсутності неоспорюваних прав.

У відповідності з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фі- зичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спад- кодавця.

З роз`яснень, викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що виникнення права на спадку- вання залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постій- ного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщи- ни.

Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спад- кодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом ст- року, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як передбачено ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця прожи- вання в Україні", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на зако- нних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця про- живання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підста- вою для їх обмеження.

Судом встановлено, що заявник на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті останнього, що настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому ре алізувати право на спадок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на- родження, разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про

голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.