Справа № 291/1430/20
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2021 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Ходаківська Леся Миколаївна про усунення від права спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

27.11.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Ружинського районного нотаріального округу Ходаківська Леся Миколаївна про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона та ОСОБА_4 є доньками померлої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їхня мати ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 21.04.2020 року). Враховуючи похилий вік померлої ОСОБА_5 , в 2017 року вона перевезла її до себе за своїм місцем проживанням в м.Житомир де здійснювала догляд за нею аж до її смерті. Крім того, у 2019 ОСОБА_5 перенесла інсульт, що погіршило її стан здоров`я та вона потребувала особливої уваги та догляду, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 ААБ від 03.04.2020 року. У померлої матері крім двох доньок був ще син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якого є двоє доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідачки по справі.

За час з 2017 року по день смерті за матір`ю доглядала вона та її сестра, ОСОБА_4 , яка час від часу навідувала їх та купувала ліки.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідачі-онуки померлої ОСОБА_5 з 2016 року не підтримували спілкування з померлою бабусею, не відвідували її та не піклувалися про неї

Крім того, за час проживання по сусідству, неподалік від спадкодавця в с. Мала Чернявка, Ружинського району, не відвідували її та не допомагали по господарству.

Після смерті ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа (за місце знаходження спадкового майна) у приватного нотаріуса Ружинського районного нотаріального округу - Ходаківської' Лесі Миколаївни.

Приватний нотаріус повідомила, що буде видавати свідоцтва про право на спадщину відповідно до кола осіб, які подали заяви про вступ у спадщину, а відповідно це вона, її сестра та відповідачі. Вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України може бути усунено від права на спадкування, оскільки за життя ОСОБА_5 , яка через похилий вік та стан здоров`я була у безпорадному стані, онуки ухилялися від надання їй допомоги, не підтримували зв`язків зі спадкодавцем.

Тому враховуючи, що відповідачі не надавали допомоги спадкодавцеві, який такої допомоги потребував, просить усунути їх від права на спадкування.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові. В подальшому в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені. Відзиву на позов не надали.

Третя особа - ОСОБА_4 , позовні вимоги позивачки підтримала, та просила суд їх задовольнити. В подальшому в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Третя особа - приватний нотаріус Ружинського районного нотаріального округу Ходаківська Л.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 роки у м.Житомирі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 21.04.2020 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с.9).

На час відкриття спадщини чинного заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - не було.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Як визначено ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 є дітьми померлої ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження: серії НОМЕР_2 виданого 25 січня 1971 року народження Ружинською сільською радою Ружинського району Житомирської області (а.с.67), та серії НОМЕР_3 виданим 23 березня 1961 року Ружинським сіль ЗАГС Ружинського району Житомирської області (а.с.68), свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 виданим 29.01.1998 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.68), отже відповідно до ст.1261 ЦК України вони є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 ..

Відповідачі по справі ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 є онуками померлої ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвами про її народження, серії НОМЕР_5 виданим 22 серпня 1997 року Малочернявською сільською радою Ружинського району Житмоирської області, та серії НОМЕР_6 виданим 25.12.1993 року Малочернявською сільською радою Ружинського району Житомирської області, свідоцтвами про шлюб серії НОМЕР_7 виданим 02 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, та серії НОМЕР_8 виданим 30 серпня 2015 року Ставищенською сільською радою Попільнянського району Житмоирської області (а.с.70-74), та які є дітьми покійного сина спадкодавці ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 виданого 27.03.1996 року Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житмоирської області, та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 виданого 22.09.2020 року Виконавчим комітетом Малочернявської сільської ради Ружинського району Житмоирської області (а.с.74-75).

Таким чином в силу ч.1 ст.1266 ЦК України ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_5 .

Як вбачається зі спадкової справи №42/2020 до майна померлого ОСОБА_5 , заведеної приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу Ходаківською Л.М., заяви про прийняття спадщини за законом подали: ОСОБА_1 - 16.07.2020 року , ОСОБА_4 - 16.07.2020 року, ОСОБА_2 - 22.09.2020 року , ОСОБА_3 - 22.09.2020 року (а.с.76, 84, 87), отже відповідно до ст.1269 та 1270 ЦК України вони прийняли спадщину.

Також із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 до нотаріальної контори, звернувся ОСОБА_7 , на ім`я якого було складено спадкодавцем заповіт 19.08.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Ружинського районного нотарільного округу Власюком П.В., внесеного до реєстру за №464 (а.с.63, 76).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1,2 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно з ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2021 (справа №569/12523/16-ц) зазначив, що лише при одночасному настанні сукупності таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи та їх доведеності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього,суд має з`ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 521/20849/16, від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц, від 29 квітня 2020 року у справі № 520/5083/16-ц.

Відповідно до статей12,81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що ОСОБА_5 мала групу інвалідності, перша А з 26.03.2020 року, причина інвалідності загальне захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12 ААБ №864008 від 03.04.2020 року за станом здоров`я потребувала стороннього догляду (а.с.10).

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає по сусідству із позивачкою в м.Житомирі, спілкуються з нею, з 2017 року з ОСОБА_1 проживала її мама ОСОБА_5 , яку позивачка та її сестра ОСОБА_4 доглядали, приходила по 2-3 раза на день до неї, спілкувалися, сина покійної ОСОБА_5 і інших родичів не бачила ні разу в неї, щоб провідували, покійна ОСОБА_5 казала, що хоче побачити онучок , а вони до неї не їдуть. Завжди приходила до позивачки мами ,щоб поспілкуватися, щоб їй було веселіше, вона розказувала, що навіть як вона жила в селі , онуки все одно не допомогали, а позивачка з дітьми їздила кожний тиждень.

Свідок, ОСОБА_9 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 , бачила її матір ОСОБА_5 , вона жила в своєї доньки, була лежача , потребувала догляду. Догляд здійснювали дочки. Ходила до неї , спілкувалися, вона сумувала і часто казала, що не провідують її внуки, діти сина. Жила ОСОБА_5 в позивачки з 2017 року.

Покази даних свідків не є беззаперечними доказами ухилення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від надання допомоги ОСОБА_5 , так як вони здебільшого стосуються надання матеріальної допомоги та догляду ОСОБА_5 з боку її дочок, позивача ОСОБА_1 , та третьої особи ОСОБА_4 ..

З пояснень сторін та свідків наданих в судовому засіданні судом не встановлено ухиленням відповідачів від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, та можуть бути підставою для усунення їх від права на спадкування.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що твердження позивача про належне здійснення ним постійного догляду та допомоги своїй матері ОСОБА_5 виключає перебування її у безпорадному стані та потреби додаткового догляду з боку інших осіб, в тому числі відповідачів. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач звертався до відповідачів за матеріальною допомогою та того, що допомоги, яку надавав позивач було недостатньо і спадкодавець потребувала додаткової постійної допомоги саме від відповідачів. Претензії ОСОБА_5 до відповідачів про які зазначали також свідки, носили ознаку моральних страждань через те, що відповідачі не приїздили до неї та не приділяли їй уваги, але матеріального забезпечення від відповідачів спадкодавець не потребувала.

Надання позивачем матеріальної допомоги на лікування та догляд за ОСОБА_5 , не є підставою для позбавлення відповідачів права на спадкування, позивач вправі скористатися своїм правом на відшкодування таких витрат відповідно до ст.1232 ЦК України.

За таких обстави підстав для задоволення позову не вбачається, так як позивачем не доведено факт ухилення відповідачами від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Керуючись ст. ст.4, 259, 265-268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 , приватний нотаріус Ходаківська Леся Миколаївна про усунення від права спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 31.12.2021 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_11 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , прожива: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживає: АДРЕСА_4 ;

Третя особа:Приватний нотаріус Ружинського районного нотаріального округу Ходаківська Леся Миколаївна, місце знаходження:13600, смт.Ружин, вул..О.Бурди, буд.74.

Суддя О. В. Митюк.