РІШЕННЯ

іменем України

04 березня 2021 рокуСправа №451/118/20
Провадження № 2/451/143/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Войтович Н.В.,

з участю позивача, відповідачів

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Радехові в залі суду цивільну справу №451/118/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту та визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

27 січня 2020 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення юридичного факту та визнання права власності.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Миколаїв Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_6 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №0 від 19.02.2019 року. За життя ОСОБА_6 проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_1 і разом із нею до дня її смерті проживали ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що визначається даними довідки Миколаївської сільської ради №150 від 11.02.2019 року. За спільною згодою усіх можливих претендентів на спадкову масу ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6 прийняла на відповідальне зберігання належні останній правовстановлюючі документи, що стверджується у довідці №931 від 24.12.2019 року, виданій Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області. У склад спадкового майна, окрім іншого, увійшло право власності на земельні ділянки загальною площею 1,4432 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області та на які виданий Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №011289 від 24 січня 2001 року, який виданий після смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_6 , зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , про що свідчить Свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_1 , видане 1.02.2019 року виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району. Також, повідомляє, що ОСОБА_8 , який був батьком його матері (свідоцтво про народження, серії НОМЕР_2 ) та чоловіком померлої ОСОБА_7 помер ще задовго до смерті своєї мами ОСОБА_6 , однак із-за неуважності останньої, під час знищення старої будівлі житлового будинку, документи про одруження із ОСОБА_9 та про смерть ОСОБА_10 були безповоротно втрачені. Зазначає, що після смерті ОСОБА_6 , вона дійсно вступила у фактичне володіння спадковим майном, зокрема взяла на зберігання оригінали правовстановлюючих документів, опікується спадковим майном та, відповідно земельними ділянками, що в повній мірі кореспондує вимогам ст. 549 ЦК УРСР, норми якого були чинними на момент виникнення правовідносин. У органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки вважала, що спадкові права після смерті ОСОБА_6 вона набула автоматично шляхом вступу в оперативне управління спадковою масою, також не зверталася із заявою про відмову прийняття спадщини. Лише нещодавно вона звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй усно було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки, як зазначалося вище, Державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті спадкодавця. У зв`язку з вище наведеним просить суд, встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 , право власності на земельні ділянки загальною площею 1,4432 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №011289 від 24.01.2001 року(а.с.1-4).

У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги визнали та просили прийняти рішення про задоволення вимог в повному обсязі.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення позивача, думку відповідачів, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1, померла ОСОБА_6 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №0 від 19.02.2019 року(а.с.21).

З довідки №150 від 11.02.2019 року, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається те, що гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті в житловому будинку були зареєстровані: невістка - ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ; внучка - ОСОБА_3 ; зять - ОСОБА_2 ; правнучка - ОСОБА_1 (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Миколаїв Радехівського району Львівської області, померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №02 від 01 лютого 2019 року(а.с.20).

Cвідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , зареєстрованого в с.Миколаїв Бродівському районі Львівської області та виданого 5 квітня 1963 року, стверджується факт народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.12).

13 травня 1978 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уклав шлюб з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого останній присвоєно прізвище « ОСОБА_12 », вищевказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Миколаївською с/Радою Радехівського району Львівської області, запис №8(а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_10 народилася ОСОБА_13 , батьками якої є ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 . ОСОБА_13 , 25 жовтня 1997 року одружилася з ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_11 , та змінила прізвище на « ОСОБА_15 », що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданими Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області(а.с.15).

З копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_6 виданого Миколаївською сільською радою народних депутатів, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_12 , народилася ОСОБА_16 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.17).

26.06.2009 року ОСОБА_17 уклав шлюб з ОСОБА_16 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_18 », про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_8 , виданого Миколаївською сільською радою народних депутатів, ОСОБА_19 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено запис №29, батьками якої зазначаються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7).

7 листопада 1998 року ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружилась з ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_15 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_21 », наведене підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_9 , виданим Миколаївською сільською радою Радехівського району Львівської області(а.с.8).

10 листопада 2009 року шлюб між ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_15 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_10 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області(а.с.9).

Гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Заповіт від імені померлої не посвідчувався, дана інформація знаходить своє підтвердження в довідці №932 від 24.12.2019 року виданій виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області(а.с.23).

ОСОБА_1 прийняла на відповідальне зберігання правовстановлюючі документи ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікувалася спадковим майном, що підтверджується довідкою №931 від 24.12.2019 року, виданою виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області(а.с.24).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №011289, виданого 24 січня 2001 року, на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23 червня 2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №11957, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,4432 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_6 (а.с.25 - 25 зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Перешкодою в реалізації позивача її законних прав та інтересів, є те, що вона позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_6 .

Факт, того що ОСОБА_1 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_6 , підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , не довіряти показам якої в суду немає підстав (а.с.53-54).

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265, 315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельні ділянки загальною площею 1,4432 га, що виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, які належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ №011289 від 24.01.2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 9 березня 2021 року.