Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1521/21

29 грудня 2021 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки народженої у шлюбі з відповідачем у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно.

Позовні вимоги у позовній заяві мотивувала тим, що 8.12.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем і ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_3 . Спільне життя з відповідачем не складається, протягом останніх 3 місяців проживають порізно. Дитина за живе з нею. Відповідач належної допомоги в утриманні дитини не надає, вона фактично утримує доньку за рахунок коштів, які отримує щомісяця у якості соціальної допомоги, а також за рахунок фінансової підтримки від своїх родичів. З урахуванням рівня витрат на дитину, для забезпечення потреб дитини просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Пояснила, що за останні кілька місяців не отримувала від відповідача жодної грошової допомоги в матеріальному утриманні доньки, несе витрати на забезпечення харчування, придбання одягу, оплату усіх поточних витрат на забезпечення інших щоденних потреб. Власного заробітку, через необхідність постійного догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, немає. Відповідач до припинення стосунків постійно працював на будівництві, мав стабільний і достатній заробіток. Проте трудових відносини не оформляє, а тому просила постановити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сум.

Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково. Вказав, що дійсно протягом часу спільного проживання сім`я жила в м.Хмельницькому і там він мав роботу та стабільний заробіток. Проте через ту обставину, що відповідачка, забравши дитину несподівано покинула його, він не пережив психологічний стрес, а тому повернувся проживати до своїх батьків у с.Сокиринці Чортківського району Тернопільської області. Відповідно втратив колишню роботу і на даний час працевлаштуватись йому ще не вдалось. Через це не спроможний сплачувати аліменти на дитину у розмірі, запропонованому позивачкою. Свій обов`язок утримувати дитину не заперечує, однак просив визначити аліменти на даному етапі у мінімально можливому розмірі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та перебуває під її опікою та на її утримані.

Шлюб між сторонами не розірвано, однак сторони проживають порізно.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків.

З пояснень позивачки встановлено, що відповідач фактично протягом останнього часу самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, що стало підставою звернення до суду.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що відповідач живе окремо від дитини, постійного заробітку немає, рівень його доходів при виконанні судового рішення з`ясувати буде складно, він може бути мінливим, а тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивачка.

Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, виходячи з наведених доводів, величини прожиткового мінімуму, встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище обох батьків, дитини, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також враховуючи потреби дитини, витрати, які несе позивачка на придбання одягу, харчування, забезпечення життєвих потреб дитини та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки може бути визначити у розмірі 2000 грн.

На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України, керуючись ст.ст.263-265, 282 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 29 листопада 2021 року, з часу фактичного звернення позивачки до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 908 грн судового збору на користь держави. Рішення може бути оскаржене апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30-ти днів.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зарестрований АДРЕСА_2 , фактично проживає АДРЕСА_3 .

Суддя Л.М. Битківський