Справа № 308/6739/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., за участю секретаря судового засідання Єфремова М.Й., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , поданої в особі уповноваженого представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

Через канцелярію суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_9 про забезпечення позову, яку мотивовано тим, що приватними нотаріусами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчиняються незаконні нотаріальні дії, внаслідок яких нерухоме майно, зокрема, подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є позивачами по даній справі, переходить у власність інших осіб.

Вказує, що визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна приміщення майстерні, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом поданого позову, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що є реальною загрозою порушення конституційних прав та законних інтересів позивача. Це в свою чергу зробить неможливим або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушеного права позивача на поділ майна, за захистом якого позивач звернулася до суду.

Враховуючи викладене, просить накласти арешт на нерухоме майно приміщення майстерні, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії по Договору купівлі-продажу від 29.04.2020 із вищевказаним нерухомим майном.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 р., єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, з метою виключення потенційної можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи та продаж спірного майна відповідачем, у контексті з положеннями ст. 2 ЦПК України, заяву про накладення арешту на майно, яке є предметом спору по даній справі слід задоволити.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачами.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151-153,260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову - задоволити.

Накласти арешт на нежитлову будівлю майстерню, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :13:014:0088.

Заборонити ОСОБА_6 вчиняти будь-які дії по Договору купівлі-продажу від 29 квітня 2020 року із нерухомим майном приміщенням майстерні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу для виконання надіслати до відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе