Справа № 715/1492/21
Провадження № 2/715/484/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Ноцького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Комунальної установи «Глибоцький інклюзивно - ресурсний Центр» про визнання незаконним та скасування наказів про оголошення догани, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даними позовними вимогами, мотивуючи їх тим (з урахуванням змінених позовних вимог), що 19 вересня 2018 року вона була призначена на посаду олігофренопедагога КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області.

16 квітня 2021 року директор КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_4 видала наказ № 79, яким вчителю-олігофренопедагогу ОСОБА_3 була оголошена догана.

07 травня 2021 року директор КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_4 видала наказ № 81, яким вчителю-олігофренопедагогу ОСОБА_3 була оголошена догана.

31 травня 2021 року директор КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_4 видала наказ № 49-к від, яким ОСОБА_3 була звільнена з посади вчителя-олігофренопедагога з 31 травня 2021 р. на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

25 серпня 2021 року назва Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області була змінена на Комунальна установа «Глибоцький інклюзивно-ресурсний Центр».

Вважає, що накази № 79 від 16 квітня 2021 року № 81 від 07 травня 2021 року та № 49к від 31 травня 2021 року є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно наказу № 79 від 16 квітня 2021 року, ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутність на робочому місці в різні нетривалі проміжки часу в період з 22 березня 2021 року по 25 березня 2021 року.

Однак в поясненнях, які вона надала 15 квітня 2021 року вона вказала, що була відсутня на робочому місці 22 березня 2021 року з 11 години 14 хвилин до 12 години 09 хвилин та з 15 годин 02 хвилини до 15 годин 30 хвилин, так як оформлювала документи щодо преміювання працівників у бухгалтера Глибоцької районної організації профспілки працівників освіти.

Вона була головою профспілкового комітету КУ «Інклюзивно-ресурсний центр». Лише 05.05.2021 року її повноваження як голови профспілкового комітету були припинені. Отже, щонайменше 2 години на тиждень вона мала права використати на виконання громадських обов`язків, пов`язаних з профспілковою діяльністю.

З 01 березня 2021 року на території Чернівецької області були введені обмежувальні протиепідемічні заходи передбачені для «червоного» рівня епідемічної небезпеки. В зв`язку з цим в березні 2021 року до КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» діти та їх батьки не приходили. Вся робота велася «онлайн». В цей період не проводилась комплексна оцінка дітей, які мають особливі освітні потреби, корекційні заняття з дітьми, консультації їх батьків тощо.

23 березня 2021 року приблизно о 16 годині 20 хвилин вона вийшла з приміщення КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» в аптеку, так як в неї закінчились ліки від тиску. В аптеці її стан погіршився, через що вона звернулась до сімейного лікаря. Даний факт підтверджується відповідним записом в її амбулаторній картці.

24 березня 2021 року та 25 березня 2021 року вона періодично виходила з кабінету, але залишалась на роботі. Зокрема, вона неодноразово надавала консультації за межами приміщення Центру батькам дітей, які відвідували корекційні заняття. Це було пов`язано із забороною заходити в приміщення через введення жорсткого локдауну.

Крім цього, профспілкова організація згоди на її притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі догани не надавала. А отже, наказ № 79 від 16 квітня 2021 року був винесений з порушенням встановленого законом порядку.

Щодо наказу № 81 від 07 травня 2021 року, зазначає, що їй взагалі не було відомо про існування даного наказу, її не ознайомлювали з ним.

Окрім цього, виходячи зі змісту зазначеного наказу, підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності є «некоректні дії олігофренопедагога ІРЦ ОСОБА_3 , які перешкоджали наданню корекційно-розвиткових послуг та проведенню запланованої комплексної оцінки розвитку дитини 06.05.2021 року»

При цьому в наказі не конкретизовано, які саме дії ОСОБА_3 нанесли невиправну шкоду проведенню запланованої комплексної оцінки розвитку дитини. А отже, наказ № 81 від 07 травня 2021 року був винесений з порушенням встановленого законом порядку.

Щодо наказу № 49к від 31 травня 2021 року вказує, що з 31 травня 2021 року по 04 червня 2021 року ОСОБА_3 була відсутня на роботі в зв`язку із тимчасовою непрацездатністю.

В оскарженому наказі № 49к від 31 травня 2021 року зазначена наступна підстава для звільнення: « ОСОБА_3 продовжила ігнорувати свої посадові обов`язки і допустила невиконання вимог щодо внесення відомостей про дитину до системи».

Вважає, що в наказі не конкретизовано, в чому полягало «невиконання вимог щодо внесення відомостей про дитину до системи». Зі змісту її письмових пояснень та пояснень вчителя логопеда ОСОБА_5 вбачається, що мова йде про внесення до автоматизованої системи «ІЦР» відомостей щодо дитини ОСОБА_6 .

В своїх поясненнях вона зазначила, що 13 травня 2021 року вона в рамках комплексної оцінки оглянула дитину ОСОБА_6 та намагалась відразу внести відносно неї відомості до автоматизованої системи «ІЦР», але не змогла це зробити з технічних причин (дані про дитину на той момент ще не були введені в систему, а потім «зник» логін та пароль, яким вона користувалась).

Згодом вона ввела ці дані, використавши логін та пароль практичного психолога ОСОБА_7 . Той факт, що дані про дитину ОСОБА_6 були введені в автоматичну систему підтверджується фото-таблицею екрану монітору.

Відповідно до п.29 Положення про інклюзивно-ресурсний центр (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2017 року № 545) комплексна оцінка з підготовкою відповідного висновку проводиться протягом 10 робочих днів.

Як видно з наданих скріншотів екрану (фото таблиці) 21 травня 2021 року до розділу «Оцінка освітньої діяльності» були внесені відомості в графи «Компетенція», «Потреби» та «Рекомендації», які зазвичай заповнювала олігофренопедагог ОСОБА_3 15 та 16 травня 2021 року - це неробочі дні (субота та неділя). Отже, навіть якщо припустити, що ОСОБА_3 внесла відомості до автоматизованої системи не в день огляду дитини (13 травня 2021р.). а пізніше, це не привело до жодних порушень.

Окрім цього, вона займала посаду олігофренопедагога КУ «Інклюзивно- ресурсний центр». Її обов`язки передбачені посадовою інструкцією, затвердженою Дирекотором ІРЦ 19 вересня 2018 року.

Відповідно до цієї посадової інструкції до обов`язків ОСОБА_3 входить проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини з метою визначення її особливих освітніх потреб за участі батьків або законних представників дитини та підготовка висновку про комплексну психологом-педагогічну оцінку розвитку дитини із зазначенням відповідних рекомендацій (п.1, 2 Розділ ІІ).

Але до обов`язків олігофренопедагога не входить внесення відповідних відомостей до автоматизованої системи.

Позивачка не є спеціалістом з комп`ютерної техніки або програмного забезпечення.

В оскарженому наказі зазначено, що причиною для застосування до ОСОБА_3 заходу дисциплінарного впливу послугувало «невиконання вимог щодо внесення відомостей про дитину до системи».

Таким чином, підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та видання спірного наказу - не було.

Підстави для звільнення, зазначені в наказі № 49к від 31 травня 2021 року є штучними та не свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 дисциплінарного проступку.

Просить суд, ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області - ОСОБА_4, від 16 квітня 2021 року за № 79, про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - догани; визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області - ОСОБА_4, від 31 травня 2021 року за № 49-к, про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з посади олігофренопедагога Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити її - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на посаді олігофренопедагога Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області; стягнути з Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області (місцезнаходження: вул. Героїв Небесної Сотні № 83, смт. Глибока Чернівецької області, 60400), , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу по день прийняття рішення суду.

12 липня 2021 року представник відповідача Ноцький О.В. направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що наказ № 79 від 16.04.2021 року був виданий на підставі реальних фактичних даних про порушення ОСОБА_3 трудової дисципліни, а саме відсутність на робочому місці без поважних причин, і в межах видів санкцій за порушення трудової дисципліни та строків їх застосування, які передбачені ст. ст. 147, 148 КЗпП України. Щодо заперечення позивачкою фактичних та правових підстав для видання наказу про звільнення останньої з посади за неодноразові порушення трудової дисципліни та невиконання своїх посадових обов`язків, що отримало вираз у внесенні в автоматизовану систему відомостей про дитину, надають суду копію пояснення позивачки від 27.05.2021 року, з якого вбачається, що вона визнає факт невиконання нею свого посадового обов`язку ввести відомості про дитину - ОСОБА_6 - в автоматизовану систему КУ «ІРЦ», що позбавляло установу можливості ознайомити батьків дитини з висновком про комплексну оцінку розвитку дитини та отримати його у строки, передбачені Розділом III п. 3.15 Комплексної оцінки розвитку дитини, а також копію пояснення вчителя-логопеда КУ «ІРЦ» ОСОБА_5 , із змісту яких вбачається, що у позивачки не було поважних причин порушувати дисципліну шляхом невиконання своїх посадових обов`язків. Факт неодноразового притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності підтверджується як зазначеними вище доказами, так і наказом № 81 від 07 травня 2021 року про оголошення їй догани за порушення трудової дисципліни. Крім цього, за неетичну поведінку на робочому місці, яка мала ознаки дрібного хуліганства, позивачку було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності Глибоцьким районним судом у справі № 715/845/21. В тому, що стосується перебування позивачки на лікарняному в той час, коли видавався оспорюваний наказ, КП «ІРЦ» вважає за необхідне зазначити, що на момент видання наказу про звільнення адміністрація установи не була належним чином повідомлена про хворобу ОСОБА_8 , що, враховуючи багаточисельні випадку безпідставного залишення даною особою свого робочого місця, які були зафіксовані раніше, говорило, швидше, про чергову неповагу позивачки до трудової дисципліни. В той же час, відповідач готовий змінити дату звільнення на ту дату, яка припадає на наступний день після закінчення лікарняного у позивачки. Просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

05 жовтня 2021 року позивачка ОСОБА_3 направила до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що посилання представника відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Підтвердила обставини, що викладені нею в позовній заяві, просила суд позов задовольнити.

05 жовтня 2021 року ОСОБА_3 направила до суду заяву про збільшення позовних вимог та позовну заяву в новій редакції, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 16 квітня 2021 року №79, яким вчителю-олігофренопедагогу ОСОБА_3 була оголошена догана. Визнати незаконним та скасувати наказ КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 07 травня 2021 року №81, яким вчителю-олігофренопедагогу ОСОБА_3 була оголошена догана. Визнати поважними причину пропуску строку строк для оскарження наказу КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 07 травня 2021 року №81 та поновити його. Визнати незаконним та скасувати наказ КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 31 травня 2021 року, № 49к, яким ОСОБА_3 була звільнена з посади вчителя-олігофренопедагога з 31 травня 2021 року на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП. Поновити ОСОБА_3 на посаді олігофренопедагога Комунальної установи «Глибопький інклюзивно - ресурсний Центр» (Ідентифікаційний код юридичної особи 42114117). Стягнути з Комунальної установи «Глибоцький інклюзивно - ресурсний Центр» (Ідентифікаційний код юридичної особи 42114117) на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 травня 2021 року по день прийняття рішення суду.

У судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з`явилася, її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала з мотивів, які зазначені у позовній заяві, в своїх поясненнях підтвердила обставини, що викладені в позовній заяві та просила суд задовольнити збільшені позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні представник відповідача Ноцький О.В. не визнав позовні вимоги, просив відмовити у їх задоволенні у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, та представника третьої особи, показання свідків та, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти, визначив наступний зміст правовідносин та визначив наступні правові норми, що їх регулюють.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 19 вересня 2018 року ОСОБА_3 була призначена на посаду олігофренопедагога КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області.

16 квітня 2021 року директор КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_4 видала наказ №79, яким вчителю-олігофренопедагогу ОСОБА_3 була оголошена догана.

07 травня 2021 року директор КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_4 видала наказ №81, яким вчителю-олігофренопедагогу ОСОБА_3 була оголошена догана.

31 травня 2021 року директор КУ «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_4 видала наказ № 49-к, яким ОСОБА_3 була звільнена з посади вчителя-олігофренопедагога з 31 травня 2021 року на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП.

25 серпня 2021 року назва Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області була змінена на Комунальна установа «Глибоцький інклюзивно-ресурсний Центр».

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 в судовому засіданні вказали, що у них з ОСОБА_3 часто виникали конфлікти у робочий час. Остання поводить себе агресивно та створює конфлікті ситуації, не даючи нормально організовувати робочий процес. Вона дійсно була відсутня на робочому місці у вказаний в наказі час та не належно виконує покладені на неї посадові обов`язки.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , в судовому засіданні вказали, що можуть охарактеризувати позивачку з позитивної сторони. Свідок ОСОБА_7 вказала, що не бачила події 06 травня 2021 року, оскільки прийшла пізніше на роботу, коли конфлікт завершився. Щодо дитини ОСОБА_6 може підтвердити, що ОСОБА_3 оглянула дитину та неодноразово намагалася внести про неї відомості до системи, проте через збій у роботі її логіна чи пароля, на наступний день вся внесена інформація зникала, так відбувалося неодноразово, про що було повідомлено відповідальну за програмне забезпечення ОСОБА_5 , а пізніше керівництво установи, проте жодної допомоги не було надано і відомості вносилися через її ОСОБА_7 пароль та логін, у зв`язку з чим відомості були внесені вчасно, хоче зазначити, що відомості про дитину у висновку вноситься п`ятьма працівниками, кожним у свій розділ. Вони (працівники) не проходили навчання щодо роботи з даною комп`ютерною програмою і не отримували жодних підтверджуючих документів. Працювати з програмою їх вчили працівники, які були на курсах щодо роботи програми. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказала, що позивачка займалася з її дитиною як педагог центру і під час карантину неодноразово вони зустрічалися поза межами приміщення центру для надання консультацій та домашніх завдань.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 16 квітня 2021 року №79, суд зазначає наступне.

Згідно наказу № 79 від 16 квітня 2021 року, виданого КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області, у зв`язку із надходженням інформації про неодноразову відсутність на робочому місці вчителя-олігофренопедагога КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_3 на протязі: 22 березня 2021 року в періоди з 11 год. 14 хв. до 12 год. 09 хв. та з 15 год. 02 хв. до 16 год. 30 хв.; 23 березня 2021 року в період з 16 год. 15 хв. до 17 год. 00 хв.; 24 березня 2021 року в періоди з 10 год. 21 хв. до 10 год. 40 хв. та з 14 год. 00 хв. до 14 год. 45 хв.; 25 березня 2021 року в період з 14 год. 00 хв. до 14 год. 45 хв., а також змістом наданих ОСОБА_3 пояснень, з яких вбачається, що вона була відсутня на робочому місці без поважних причин та без належного повідомлення керівника закладу - оголошено вчителю-олігофренопедагогу КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_3 догану.

Відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого протоколом загальних зборів колективу комунальної установи «Інклюзивно-ресурсного центру» від 30 вересня 2019 року, для працівників встановлюється наступний режим роботи підприємства: початок роботи - 08 год. 30 хв.; перерва на відпочинок і харчування з 13 год. 00 хв. до 13 год. 30 хв. та згідно графіком змінності; закінчення роботи: понеділок-четвер о 17 год. 00 хв., п`ятниця о 16 год. 00 хв.; вихідні дні: субота, неділя.

Згідно акту №1 від 22 березня 2021 року про відсутність працівника на робочому місці, ОСОБА_3 була відсутня на робочому місці 22 березня 2021 року з 11 год. 14 хв. по 12 год. 09 хв. та з 15 год. 02 хв. по 16 год. 30 хв. Даний акт складений у присутності свідків та підписаний ними.

Відповідно до акту №2 від 23 березня 2021 року про відсутність працівника на робочому місці, ОСОБА_3 була відсутня на робочому місці 23 березня 2021 року з 16 год. 15 хв. по 17 год. 00 хв. Даний акт складений у присутності свідків та підписаний ними.

Згідно акту №3 від 24 березня 2021 року про відсутність працівника на робочому місці, ОСОБА_3 була відсутня на робочому місці 24 березня 2021 року з 10 год. 21 хв. по 10 год. 40 хв. та з 14 год. 00 хв. по 14 год. 45 хв. Даний акт складений у присутності свідків та підписаний ними.

Відповідно до акту №4 від 25 березня 2021 року про відсутність працівника на робочому місці, ОСОБА_3 була відсутня на робочому місці 25 березня 2021 року з 14 год. 00 хв. по 14 год. 45 хв. Даний акт складений у присутності свідків та підписаний ними.

Сумніви позивачки в об`єктивності даних документів не підтверджені належними і допустимими доказами.

В той же час, чинне законодавство та практика застосування дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни у тому випадку, коли іншим чином зафіксувати відсутність працівника на робочому місці немає можливості, вирішують дане питання саме за допомогою складання актів про таку відсутність, які підписуються особами, що не викликають сумнівів у своїй неупередженості. Фактично, дані акти були підписані всіма працівниками, які на той час були на своїх робочих місцях.

У письмових поясненнях ОСОБА_3 не заперечувала факт відсутності на робочому місці у вказаний вище час, зазначила, що 22 березня 2021 року вона ходила до бухгалтера для вирішення фінансових питань. 23 березня 2021 року в неї різко погіршилося самопочуття у зв`язку із чим вона вимушена була піти в аптеку. Решту часу вона витратила на консультування в профспілці.

Відповідно до акту № 7 від 15 квітня 2021 року про фіксацію відмови підписання наказу, ОСОБА_3 відмовилася підписати наказ № 77 від 15 квітня 2021 року та відмовилася надавати пояснення причини відмови від підпису. Даний акт складений у присутності свідків та підписаний ними.

Згідно акту № 8 від 16 квітня 2021 року про фіксацію відмови підписання наказу, ОСОБА_3 відмовилася підписати наказ № 79 від 16 квітня 2021 року та відмовилася надавати пояснення причини відмови від підпису. Даний акт складений у присутності свідків та підписаний ними.

Посилання ОСОБА_3 як на причину своєї відсутності на робочому місці 22 березня 2021 року на її візит до бухгалтера Глибоцької районної організації профспілки працівників освіти, про яке нібито достеменно було відомо керівництву установи, є таким, що ніяким чином не впливає на наявність в її діях складу дисціплінарного правопорушення. По-перше, бухгалтер, як вбачається з пояснень останньої, які вона надала суду, підтвердила те, що ОСОБА_3 лише в один з двох своїх фактів відсутності перебувала у неї, а щодо іншого пояснень ніяких вона не надає, а по-друге, в будь-якому випадку позивачка зобов`язана була погодити із керівником можливість своєї відсутності на робочому місці, що є обов`язковим елементом трудової дисципліни.

Згідно повідомлення первинної профспілкової організації Глибоцький інклюзивно-ресурсний центр, на думку профспілки ОСОБА_3 вчинила дисциплінарний проступок, а тому її може бути притягнуто до відповідальності за порушення трудової дисципліни.

Також посилання ОСОБА_3 на карантинні заходи в березні 2021 року та відсутність комплексної оцінки дітей в цей період не можуть виправдати її відсутності на робочому місці у вказані вище дні та часи. Самі по собі карантинні заходи не передбачали для працівників ІРЦ переходу на дистанційну форму роботи, і всі педагоги в цей період зобов`язані були продовжувати дотримуватися режиму та графіку роботи, що були встановлені Правилами внутрішнього розпорядку.

Не знайшли свого підтвердження в суді посилання позивачки щодо поважності причин її відсутності на робочому місці 24 та 25 березня 2021 року.

Посилання на факт невчасного ознайомлення ОСОБА_3 з даним наказом, суд вважає необґрунтованим, зазначаючи наступне.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні 22.12.2021 року акту фіксації відмови від підписання наказу від 16.04.2021 року, ОСОБА_3 була повідомлена про існування оспорюваного наказу в день його видання. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_5 підтвердили обставини підписання ними даного акту та факти, які в ньому були викладені. Жодних доказів, які б спростовували даний акт та покази вказаних свідків, ОСОБА_3 суду не надала.

Таким чином, наказ № 79 від 16.04.2021 року був виданий на підставі реальних фактичних даних про порушення ОСОБА_3 трудової дисципліни, а саме відсутність на робочому місці без поважних причин, факт чого вона особисто підтвердила в своїх письмових поясненнях, (стиль викладення якого підтверджує як факт вчинення правопорушення, так і вказує на порушення ОСОБА_3 етичних норм та порушення правил субординації), у зв`язку із чим до неї були правомірно застосовані санкції за порушення трудової дисципліни та у строки, які передбачені ст. ст. 147, 148 КЗпП України.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ст. 148 КЗпП України Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Враховуючи підтвердження факту порушення ОСОБА_3 трудової дисципліни, фактів відсутності на роботі, дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 07 травня 2021 року № 81, суд зазначає наступне.

Згідно наказу № 81 від 07 травня 2021 року, виданого КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області, у зв`язку із надходженням заяви від практичного психолога ІРЦ ОСОБА_10 , щодо подій, які відбулися під час робочого дня, а саме щодо некоректних дій олігофренопедагога ІРЦ ОСОБА_3 , які перешкоджали наданню корекційно-розвиткових послуг та проведенню запланованої комплексної оцінки розвитку дитини 06.05.2021 р., відмовою надавати вищезазначеною працівницею пояснень, а також враховуючи пояснення наступних фахівців ІРЦ: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , з яких вбачається, що олігофренопедагог КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_3 виражалась нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою відносно ОСОБА_10 - оголошено вчителю-олігофренопедагогу КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_3 догану. Ознайомити олігофренопедагога КУ «Іклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області ОСОБА_3 із даним наказом шляхом розміщення його копії на стенді оголошень установи.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків: вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

В судовому засіданні суду не було надано жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку 06 травня 2021 року. В матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_10 щодо подій, які відбулися 06 травня 2021 року, та на підставі якої вирішувалося питання щодо накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у виді догани. Також відсутні письмові пояснення ОСОБА_5 і ОСОБА_9 , на підставі яких було зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_3 складу дисциплінарного правопорушення.

Окрім цього, згідно ч.4 ст.149 КЗпП стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Дані вимоги законодавства були порушені, оскільки ОСОБА_3 не ознайомлювали з даним наказом під розпис та відсутні належні доказу факту відмови її від підпису (акт відмови від підпису). Розміщення наказу на стенді оголошень установи не може вважатися належним способом ознайомленням з наказом.

Також в наказі не конкретизовано та суду не надано підтверджуючі відомості, яке саме дисциплінарне правопорушення допустила ОСОБА_3 , зазначення в наказі «некоректних дій олігофренопедагога ІРЦ ОСОБА_3 , які перешкоджали наданню корекційно-розвиткових послуг та проведенню запланованої комплексної оцінки розвитку дитини 06.05.2021 р.» суд не вважає достатнім, оскільки відсутня конкретизація правопорушення, зокрема не зазначено проведенню оцінки відносно якої дитини перешкодили дії ОСОБА_3 , суду не надано доказів, що саме на вказану дату було заплановано проведення оцінки дитини і якої дитини та не надано доказів, що дії позивачки перешкодили проведенню такої оцінки. Допитані в судовому засіданні свідки, які були очевидцями, вказували, що на момент конфлікту дитини в приміщені не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що він працює лікарем. Йому 06 травня 2021 року у передобідній час подзвонила ОСОБА_3 та повідомила що їй дуже погано, в неї піднявся тиск. Він приїхав до неї на роботу орієнтовно о 13 год. 30 хв., зайшов до неї в кабінет, щоб провести процедури, а саме поставити укол. Для цього ОСОБА_3 закрила свій кабінет, щоб ніхто не зайшов під час процедур. Після проведення процедур, в двері почали стукати працівники центу та нецензурно висловлюватися, двері ще були деякий час зачинені, коли в ОСОБА_3 почав нормалізуватися тиск, вона відкрила кабінет, він поїхав на роботу. Це було орієнтовно о 13 год. 50 хв.

Оскільки оспорюваний наказ №81 від 07 травня 2021 року не містить доказів вини ОСОБА_3 та доказів наявності причинного зв`язку між її діями і порушеннями, що могли полягати у неналежному виконанні покладених на ОСОБА_3 трудових обов`язків, враховуючи показання свідків, можна дійти однозначних висновків про відсутність в діях ОСОБА_3 складу дисциплінарного правопорушення.

Притягнення ОСОБА_3 за даним фактом до адміністративної відповідальності не може мати преюдиціального значення для встановлення факту наявності в її діях складу дисциплінарного правопорушення.

Крім того, в даній справі ширше встановлені обставини та допитані свідки, які не були допитані в справі про адміністративне правопорушення та встановлено, що у ОСОБА_3 були поважні причини закрити кабінет у зв`язку з наданням їй медичної допомоги, нецензурні висловлювання, які порушували громадський порядок були з обох сторін, а не тільки із сторони позивачки, позивачка не зверталася із заявами про притягнення до адміністративної відповідальності іншої сторони.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять в предмет доказування.

Відповідно до частин першої, третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також суд зазначає, що позивачкою ОСОБА_3 не пропущений строк для оскарження даного наказу та даний строк не потребує поновлення оскільки, відповідно до ч.1 Перехідних положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-I9), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. На даний час карантинні обмеження, що були встановленні Постановою КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року (та неодноразово були продовжені) не зняті та діють по всій території України до 31 грудня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині щодо визнання незаконним та скасування наказу КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 07 травня 2021 року №81 підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання незаконним та скасування наказу КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 31 травня 2021 року № 49-к, суд зазначає наступне.

Згідно наказу № 49-к від 31 травня 2021 року виданого КУ «Інклюзивно-ресурсного центру» Глибоцької районної ради Чернівецької області, на протязі березня-травня поточного року олігофренопедагог ІРЦ ОСОБА_3 неодноразово притягалася до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 продовжила ігнорувати свої посадові обов`язки і допустила невиконання вимог щодо внесення відомостей про дитину до системи, керуючись п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, звільнено ОСОБА_3 з посади олігофренопедагога ІРЦ з 31.05.2021 року керуючись п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Ознайомити з даним наказом олігофренопедагога ІРЦ ОСОБА_3 особисто та шляхом розміщення його копії на стенді оголошень установи. Бухгалтерії відділу освіти, культури, молоді та спорту Глибоцької селищної ради провести повний розрахунок за невикористану основну щорічну відпустку в 42 календарних дня за період роботи з 19.09.2020 року по 31.05.2021 року.

Відповідно до п. 18. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

З 31 травня 2021 року по 04 червня 2021 року ОСОБА_3 була відсутня на роботі в зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, що підтверджується листком непрацездатності серії АДЦ №961385.

В оскарженому наказі № 49к від 31 травня 2021 року зазначена наступна підстава для звільнення: « ОСОБА_3 продовжила ігнорувати свої посадові обов`язки і допустила невиконання вимог щодо внесення відомостей про дитину до системи».

Однаку в наказі не конкретизовано, в чому полягало «невиконання вимог щодо внесення відомостей про дитину до системи». Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3 та пояснень вчителя логопеда ОСОБА_5 вбачається, що мова йде про внесення до автоматизованої системи «ІЦР» відомостей щодо дитини ОСОБА_6 .

В своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначила, що 13 травня 2021 року вона в рамках комплексної оцінки оглянула дитину ОСОБА_6 та намагалась відразу внести відносно неї відомості до автоматизованої системи «ІЦР», але не змогла це зробити з технічних причин.

Згодом вона ввела ці дані, використавши логін та пароль практичного психолога ОСОБА_7 . Той факт, що дані про дитину ОСОБА_6 були введені в автоматичну систему підтверджується фото-таблицею екрану монітору та показаннями свідка ОСОБА_7 .

Відповідно до п.29 Положення про інклюзивно-ресурсний центр, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2017 року № 545 комплексна оцінка з підготовкою відповідного висновку проводиться протягом 10 робочих днів.

Як видно з наданих скріншотів екрану (фото таблиці) 21 травня 2021 року до розділу «Оцінка освітньої діяльності» були внесені відомості в графи «Компетенція», «Потреби» та «Рекомендації», які зазвичай заповнювала олігофренопедагог ОСОБА_3 15 та 16 травня - це неробочі дні (субота та неділя).

Посилання представника відповідача про те, що вказаний висновок не стосується вказаної дитини і в той період було зроблено аналогічні висновки щодо інших дітей не підтверджені належними і допустимими доказами.

Також свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила той факт, що висновок був виготовлений вчасно.

Довідка КУ «Глибоцького інклюзивно-ресурсного центру» від 20 грудня 2021 року № 109 про те, що висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини на ОСОБА_6 був виданий 03 червня 2021 року, не може свідчити про виготовлення його з порушенням встановленого законодавством строку, оскільки такий висновок міг бути виготовлений раніше, а виданий - пізніше (тобто дата видачі висновку може не збігатися з датою його виготовлення).

Окрім цього, ОСОБА_3 займала посаду олігофренопедагога КУ «Інклюзивно-ресурсний центр». Її обов`язки передбачені посадовою інструкцією, затвердженою Дирекотором ІРЦ 19 вересня 2018 року. Відповідно до цієї посадової інструкції до обов`язків ОСОБА_3 входить проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини з метою визначення її особливих освітніх потреб за участі батьків або законних представників дитини та підготовка висновку про комплексну психологом-педагогічну оцінку розвитку дитини із зазначенням відповідних рекомендацій (п.1, 2 Розділ ІІ).

Але до обов`язків олігофренопедагога не входить внесення відповідних відомостей до автоматизованої системи.

Внесенням відомостей до відповідної системи займаються п`ять працівників КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» включно з ОСОБА_3 , однак суду не надано доказів, та в судовому засіданні належними і допустимими доказами не підтверджено, що саме ОСОБА_3 була зобов`язана внести відповідні відомості до системи та їх не внесла.

ОСОБА_3 не є спеціалістом з комп`ютерної техніки або програмного забезпечення. Вона не проходила відповідних навчань або курсів. В судовому засіданні було встановлено, що лише дві працівниці КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» проходили відповідні курси по навчанню роботи з системою, і після цього допомагали освоювати програму іншим працівникам.

В оскарженому наказі зазначено, що причиною для застосування до ОСОБА_3 заходу дисциплінарного впливу послугувало «невиконання вимог щодо внесення відомостей про дитину до системи».

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що ОСОБА_3 не було порушено жодних норм посадової інструкції та не було допущеного порушення трудового законодавства.

Частиною шостою ст. 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Тобто звільнення за вимогами п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України можливе тільки внаслідок систематичного невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У наказі про звільнення позивачки на підтвердження систематичності вчинення нею порушень трудової дисципліни зазначено, що вона неодноразово протягом березня-травня поточного року притягувалася до дисциплінарної відповідальності, проте в судовому засіданні було встановлено, що існують тільки два накази про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності: № 79 від 16 квітня 2021 року та № 81 від 07 травня 2021 року. Належних і допустимих доказів того, що позивачка притягувалася до дисциплінарної відповідальності у березні 2021 року суду не надано.

Враховуючи, що наказ про оголошення позивачці догани від 07 травня 2021 року № 81 судом визнано неправомірним та скасовано, то у діях ОСОБА_3 відсутня також систематичність порушення трудового законодавства після застосування до неї дисциплінарного стягнення, що є підставою для визнання її звільнення незаконним.

При цьому, ч. 3 ст. 40 КЗпП України передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Судом встановлено, що наказ про звільнення позивача видано 31 травня 2021 року, тобто у період, коли позивачка була непрацездатною (перебувала на лікуванні з 31 травня 2021 року по 04 червня 2021 року), що є порушенням вимог частини третьої статті 40 КЗпП України.

Проте, наслідком звільнення працівника у період його непрацездатності є зміна дати звільнення, а не поновлення на роботі. Що відображено у сталій практиці Верхового Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 545/1151/16-ц (провадження

№ 61-17196вв19), від 11 грудня 2019 року у справі № 522/3410/15-ц (провадження № 61-43676св18), від 16 червня 2020 року у справі № 750/8456/17 (провадження № 61-22946св18) від 04 листопада 2020 року № 389/2004/16-ц (провадження № 61-3903св20). Тому твердження представника відповідача в цій частині є обґрунтованими.

Однак, судом враховано всі обставин справи, що зазначені вище та на підставі аналізу всіх обставин справи та доказів, наданих суду в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання звільнення позивачки незаконним та поновлення її на роботі.

Також суд враховує, що відповідно до вимог ч.3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Суд вважає, що при звільнені позивачки не враховано ступінь тяжкості проступку (в даному випадку склад дисциплінарного правопорушення взагалі відсутній), обставини справи, попередню роботу працівника. Зокрема в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 - керівник установи, пояснила, що протягом останнього півроку перед звільненням до позивачки систематично застосовувалися заходи заохочення у виді преміювання.

Відповідно до частин першої, третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також в судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_3 склалися взаємні неприязні відносини із працівниками та керівництвом КУ «Інклюзивно-ресурсний центр», що визнається сторонами та підтверджено в судовому засіданні показами свідків.

Таким чином, звільнення ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України відбулось з порушенням норм чинного законодавства, та з підстав неприязних відносин, які виникли в колективі, що є недопустимим.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Заробітна плата згідно статті 115 КЗпП України виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Аналогічне положення закріплене у ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно п.8 розділу IV Постанови КМ України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При розрахунку заборгованості судом не можуть враховуватися такі місяці як травень та квітень 2021 року, оскільки у квітні 2021 року позивачка перебувала на лікуванні (з 19 квітня по 27 квітня 2021 року), а у травні 2021 року позивачка була звільнена.

Згідно довідки про доходи від 07 вересня 2021 року №123 ОСОБА_3 за два останні повністю відпрацьовані місяці роботи отримала заробітну плату в сумі 19 882,80 грн. (лютий 2021 року - 9941,40 грн.; березень 2021 року - 9 941,40 грн.). В лютому-березні 2021 року разом було 42 робочих дня.

Отже згідно Постанови КМ України від 08 лютого 1995 року №100, середній заробіток за один робочий день становить 19 882,80/42=473,40 грн.

З 01 червня 2021 року по 24 грудня 2021 року було 145 робочих днів (червень - 20; липень - 22; серпень - 21; вересень - 22; жовтень - 20; листопада - 22; грудень - 18), згідно розрахунку за вказаний вище період середній заробіток буде становити 145х473,40=68 643 грн.

Проте із вказаного розміру заборгованості повинні бути стягнути податки та інші обов`язкові платежі. Оскільки суд не є податковим агентом, тому обов`язок відрахувати зазначені податки і збори закон покладає на роботодавця.

Враховуючи, що дії відповідача при звільненні з роботи позивачки були протиправними, і внаслідок таких протиправних дій позивачка не отримувала належну їй заробітну плату, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вчинити дії щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Інші доводи сторін не спростовують зроблених вище висновків суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 6 ст. 235 КЗпП України, п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині поновлення позивача на посаді підлягає негайному виконанню.

У силу п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмір 1816,00 грн. (дві вимоги по 908,00 грн. кожна вимога).

На підставі вище викладеного ст.ст. 19, 55, 61 Конституції України, ст.ст. 40, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 23, 1167 ЦК України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Змінені позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 07 травня 2021 року № 81, яким вчителю-олігофренопедагогу ОСОБА_3 було оголошено догану.

Визнати незаконним та скасувати наказ Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсного центр» Глибоцької районної ради Чернівецької області від 31 травня 2021 року № 49-к, яким ОСОБА_3 була звільнена з посади вчителя-олігофренопедагога з 31 травня 2021 року на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_3 на посаді олігофренопедагога Комунальної установи «Глибоцький інклюзивно - ресурсний Центр» (Ідентифікаційний код юридичної особи 42114117).

Стягнути з Комунальної установи «Глибоцький інклюзивно - ресурсний Центр» (Ідентифікаційний код юридичної особи 42114117) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 68 643 (шістдесят вісім тисяч шістсот сорок три) гривні, 00 копійок з вирахуванням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів.

На підставі п.2 та п. 4 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на роботі.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з Комунальної установи «Глибоцький інклюзивно - ресурсний Центр» (Ідентифікаційний код юридичної особи 42114117) на користь держави судові витрати у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень, 00 копійок.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 грудня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: