Провадження № 2-н/234/2948/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року

м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Заявником у заяві було зазначено, що зареєстрованим місцем проживання боржника є адреса: АДРЕСА_1 .

10.11.2021 року від представника ОСОБА_2 адвоката Семенової М.В. надійшла заява, в якій остання просить відмовити заявнику у видачі судового наказу у зв`язку з наявністю спору про право, а також невідповідністю заяви вимогам ст. 163 ЦПК України.

У відповідності до ч.5 ст. 165 ЦПК України, 10.11.2021 року судом було надано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_2 .

У зв`язку з ненадходженням відповіді на запит суду, 08.12.2021 року до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради було надано аналогічний запит вдруге.

09.12.2021 року до суду за допомогою електронної пошти та АТ «Укрпошти» до суду надійшли відповіді, відповідно до яких було зазначено, що в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва» станом на 23.11.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою перевірки вказаної інформації, 10.12.2021 року судом було надано запит до Управління реєстраційних повноважень ради та ведення реєстру територіальної громади щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_2

28.12.2021 року з Управління реєстраційних повноважень ради та ведення реєстру територіальної громади до суду надійшла довідка № 70676, відповідно до якої місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 07.10.2020 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Перевіривши подану заяву та додані матеріали, встановлено, наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду № 523/2927/18 від 25.11.2020 року.

Тобто, наказне провадження - це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Право на стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дитина, а відтак до заяви має бути довідка про те, що дитина проживає із заявником (дані про реєстрацію дитини за місцем проживання заявника з відповідного реєстру, довідка про склад родини), бо у випадку відсутності таких документів цей факт підлягає доведенню та може бути спірним, що не вирішується у наказному провадженні.

В поданій заяві ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 з травня 2020 року мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько дитини ОСОБА_2 мешкає окремо у місті Києві, та в установленому законодавством порядку коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає. На підтвердження того, що неповнолітня дитина ОСОБА_5 дійсно проживає разом з матір`ю, останньою надано акт про фактичне проживання дитини разом з нею за адресою: АДРЕСА_5 , а також довідку з Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5, відповідно до якої ОСОБА_3 дійсно навчається у цьому навчальному закладі з 01.09.2020 року.

Але, відповідно до чинного законодавства України, ці документи не можуть вважатися належними доказами, які б підтверджували дійсне місце проживання дитини разом з матір`ю, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 1.2 розділу І Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Довідка про реєстрацію місця проживання особи за формою, встановленою додатком 13 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, видається як результат надання послуги з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 16 років та/або громадянина, який має паспорт громадянина України у формі картки.

Але ж, заявником до заяви не додано довідки встановленого законодавством зразка, яка б підтвердила, що малолітня дитина ОСОБА_3 дійсно проживає разом з матір`ю.

Крім того, з доданих представником боржника документів вбачається, що між сторонами все ж таки існує спір про право.

Таким чином, встановлено, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Згідно з п.1ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Також слід роз`яснити заявнику її право на звернення до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів у порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 163,165 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику її право на звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів у спрощеному позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Д.Г.Костюков