Провадження №: 2-з/755/437/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Хромової О.О., при секретарі Кошель К.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Київська міська рада, про забезпечення позову до пред`явлення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову до його пред`явлення, а саме: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити Київській міській раді та Органу приватизації житла Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації здійснювати розпорядження квартирою № АДРЕСА_1 до ухвалення рішення у даній справі, в тому числі укладати нові договори найму житлового приміщення, видавати третім особам ордери на зайняття житлового приміщення.

Заява про забезпечення позову подана до подання позову до суду.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Заяву про забезпечення позову заявник мотивує тим, що на підставі рішення виконкому Київської міської ради від 17 червня 1967 року ОСОБА_2 видано ордер на житлове приміщення - квартира АДРЕСА_1 . Квартира видана на родину ОСОБА_2 , яка складається з 4 осіб: ОСОБА_2 , її сина ОСОБА_3 , невістки ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася друга дочка ОСОБА_1 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 ), що є заявником за даною заявою. 04 жовтня 1995 року ОСОБА_3 звернувся до керівника органу приватизації із заявою про приватизацію квартири доньками у рівних долях, однак заява не була розглянута в установлений строк. Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також після одруження ОСОБА_1 та її виїзду з квартири, ОСОБА_5 , самостійно проживала у квартирі АДРЕСА_1 . Таким чином, квартира АДРЕСА_1 належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Києва, а тому статус позивача у даному спорі може отримати Київська міська рада.

07 червня 2021 року ОСОБА_5 звернулась до керівника органу приватизації Дніпровської РДА у м. Києві із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , однак заява не була розглянута в установлені законом порядку та строки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, єдиним спадкоємцем до належного їй майна є її сестра ОСОБА_1 , оскільки спадкоємці першої черги до майна померлої відсутні. Заявою від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , а тому її право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 входить до складу спадщини.

Листом від 19 жовтня 2021 року представнику заявника - адвокату Олійнику О.С. повідомлено, що на адресу управління житлово-комунального господарства Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов пакет документів щодо приватизації квартири, а заявнику направлено листа з переліком пакету документів, які необхідно подати згідно чинного законодавства до Управління (Центр) надання адміністративних послуг для отримання адміністративної послуги «Оформлення Свідоцтва про право власності на житло».

Разом з цим, відповідний лист з переліком на адресу заявника не надходив, тому наявні підстави вважати, що заява ОСОБА_5 від 07 червня 2021 року про приватизацію квартири не була розглянута в установлені законом порядку та строки.

Таким чином, предметом позову ОСОБА_1 до Дніпровської в м. Києві державної адміністрації буде визнання права ОСОБА_1 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобов`язання вчинити заходи щодо передачі їй у власність указаного житлового приміщення.

Станом на сьогодні вказана квартира є єдиним житлом ОСОБА_1 , у якій мешкає вся її родина. Якщо до виконання рішення суду, у разі задоволення позову, відбудеться передача права приватизації на квартиру іншим особам, або відбудеться відчуження самої квартири, це може значною мірою ускладнити або унеможливити виконання такого рішення.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

В постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 756/2609/20 (61-11479св20) зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З аналізу наведених заявником обставин та долучених до заяви доказів, суд не вбачає підстав для вжиття у даному конкретному випадку таких заходів забезпечення про які просить заявник, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що Київська міська рада чи відповідний орган приватизації вчиняє дії, спрямовані на відчуження спірного майна у заявника. ОСОБА_1 не надала суду доказів на підтвердження того, що територіальна громада зверталася до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою, чи відносно неї розпочато процедуру виселення із займаного нею житла. Крім того, із долучених до заяви документів прослідковується, що Київська міська рада та Орган приватизації житла Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації не чинять жодних перешкод заявнику щодо вирішення її майнових прав на вказаний об`єкт нерухомості.

Таким чином, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Київська міська рада, про забезпечення позову до пред`явлення, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова