Справа № 369/4037/16-ц
Провадження № 2-др/369/7/21
08.02.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ковальчук Л.М.,
за участю: секретаря судового засідання Середенка Б.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача (за первісним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей Святошинської у місті Києві районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та відібрання дитини, -
В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала вказана цивільна справа, у якій ухвалою від 07.06.2019 первісну позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а рішенням від 28.12.2020 у задоволенні вимог за зустрічним позовом - відмовлено.
01.02.2021 до суду надійшла заява представника відповідача (за первісним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки судом не вирішено питання про компенсацію здійснених відповідачем за первісним позовом витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача за первісним позовом.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду даної заяви.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 28.04.2016 ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини ОСОБА_3 та стягнення аліментів на утримання останнього.
Ухвалою від 29.04.2016 відкрито провадження у справі.
Ухвалою від 20.06.2017 задоволено клопотання представника відповідача та призначено у справі судово-психологічну експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинено.
Ухвалою від 08.06.2018 провадження у справі поновлено.
Ухвалою від 14.09.2018 суддя Ковальчук Л.М., на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, прийняла до свого провадження дану справу, призначила підготовче засідання.
Ухвалою від 30.11.2018 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей Святошинської у місті Києві районної державної адміністрації, про визначення проживання малолітньої дитини та відібрання дитини.
15.05.2019 та 30.05.2019 позивач ОСОБА_2 та її представник подали суду заяви про залишення первісного позову без розгляду, оскільки дитина ОСОБА_3 забажав з 06.04.2019 проживати разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 .
Ухвалою від 07.06.2019 первісну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Ухвалою від 12.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Рішенням від 28.12.2020 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, однак, не вирішено заявлене представником ОСОБА_1 клопотання про компенсацію здійснених відповідачем за первісним позовом витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача за первісним позовом.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення суду.

Вирішуючи питання про компенсацію здійснених відповідачем за первісним позовом витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача за первісним позовом, суд зазначає наступне.

Порядок розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду регламентовано ст. 142 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі, або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, законодавцем у ст. 142 ЦПК України чітко визначено порядок вирішення питання про розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду.

Отже, відповідно до ст. 142 ЦПК України питання про розподіл судових витрат у разі залишення позову без розгляду вирішується, по-перше, на підставі відповідної заяви відповідача про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, по-друге, за обов`язкової наявності необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що підставою для компенсації відповідачу здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, є встановлення факту необґрунтованих дій позивача. Разом з цим в ЦПК України не визначено, що розуміється під необґрунтованими діями позивача.

Суд констатує, що між сторонами дійсно був спір щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 та стягнення аліментів на утримання останнього, а також щодо визначення місця проживання малолітньої дитини та відібрання дитини.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що залишення позову без розгляду не свідчить про його безпідставність і необґрунтованість, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. На цій стадії судового процесу суд не встановлює обґрунтованості чи необґрунтованості позовної заяви, не встановлює фактичні обставини, не досліджує надані докази та не надає доводам сторін відповідної оцінки, оскільки не розглядає спір по суті. Тобто, вирішення питання обґрунтованості чи безпідставності та доведеності заявлених позовних вимог входить до виключних повноважень суду, який має зробити висновки за результатами розгляду цивільної справи по суті. Судом не приймались рішення про визнання дій позивача за первісним позовом такими, що містять ознаки зловживання процесуальними правами, тому не може бути підставою для визнання дій позивача необґрунтованими як по пред`явленню позову, так і по залишенню позову без розгляду за його заявою.

За таких обставин суд не вбачає підстав для компенсації за рахунок позивача за первісним позовом понесених відповідачем за первісним позовом витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку із чим в її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача (за первісним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей Святошинської у місті Києві районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та відібрання дитини - задовольнити.

Доповнити резолютивну частину рішення від 28.12.2020 у цивільній справі № 369/4037/16-ц абзацом наступного змісту:

«У задоволенні клопотанняпредставника ОСОБА_1 - адвоката Перепелиці О.В. про компенсацію здійснених відповідачем за первісним позовом витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача за первісним позовом - відмовити.».

Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Ковальчук