УХВАЛА

11 березня 2021року

м. Київ

справа № 671/2263/19

провадження № 61-3456ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області про встановлення юридичного факту знаходження багаторічних насаджень на земельних ділянках,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області, в якому, з урахуванням уточнень, просив встановити юридичний факт знаходження багаторічних насаджень, які належать йому на праві власності, на земельних ділянках:

- площею 2 га сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 680985600:006:0006) на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміщено багаторічні насадження (яблуневий сад) - в кількості 210 дерев;

- площею 2 га сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 680985600:006:0007) на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміщено багаторічні насадження (яблуневий сад) - в кількості 186 дерев;

- площею 2 га сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 680985600:006:0008) на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміщено багаторічні насадження (яблуневий сад) - в кількості 194 дерев;

- площею 2 га сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 680985600:006:0009) на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміщено багаторічні насадження (яблуневий сад) - в кількості 164 дерев;

- площею 2 га сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 680985600:006:0010) на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміщено багаторічні насадження (яблуневий сад) - в кількості 180 дерев;

- площею 2 га сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 680985600:006:0012) на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміщено багаторічні насадження (яблуневий сад) - в кількості 204 дерев;

- площею 2 га сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 680985600:006:0013) на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміщено багаторічні насадження (яблуневий сад) - в кількості 212 дерев;

- площею 2 га сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 680985600:006:0014) на території Писарівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміщено багаторічні насадження (яблуневий сад) - в кількості 226 дерев.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2008 року у справі № 2-1457 визнано за ним право власності на майно, яке знаходиться в с. Писарівка Волочиського району, в тому числі, на багаторічні насадження. При цьому, в рішенні не зазначено, в якій кількості та на яких земельних ділянках ці насадження знаходяться.

Посилався на те, що відділом державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації на його заяву щодо реєстрації права власності на багаторічні насадження була надана відмова за № 49 від 20 травня 2019 року, згідно з якою у рішенні Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2008 року по справі № 2-1457 відсутнє посилання на кадастровий номер земельної ділянки, на якій знаходяться багаторічні насадження, оскільки, на думку державного реєстратора, у позивача право власності на багаторічні насадження може виникнути тільки при оренді або праві власності на земельну ділянку, на якій знаходяться ці насадження.

Вважав вказану вище відмову необґрунтованою, оскільки рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2008 визнано за ним право власності на багаторічні насадження, і вони, як об`єкт нерухомого майна, потребують державної реєстрації.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суди, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , виходили з того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права та факт, про встановлення якого просить позивач у позові, не є тим фактом, що підлягає встановленню у розумінні статті 315 ЦПК України.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Крім того, при визначенні справи малозначною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам Ради Європи необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 листопада 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області про встановлення юридичного факту знаходження багаторічних насаджень на земельних ділянках відмовити.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко