Справа № 203/5707/21
Провадження № 2-з/0203/242/2021
УХВАЛА

29 грудня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання майна особистим майном одного з подружжя та розподіл спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд:

- визнати її особистим майном - квартиру АДРЕСА_2 , що придбана за договором купівлі-продажу від 29.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Котенок Т.В. за реєстром № 1917 та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 20164025 від 14.11.2011 року;

- розділити спільне сумісне майно подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: автомобіль Hyundai ІX35, легковий - загальний універсал, реєстраційний № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1998куб. см., сірого кольору та виділити їй у власність 1/2 частину автомобіля.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2021 року, цивільну справу № 203/5707/21, провадження № 2/0203/1755/2021 було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана канцелярією суду 28 грудня 2021 року.

Разом з позовною заявою від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить суд:

- заборонити відчуження у будь-який спосіб автомобілю Hyundai ІX35, легковий - загальний універсал, реєстраційний № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1998куб. см., сірого кольору, що зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову позивач зазначила, що нею подана позовна заява до ОСОБА_2 про визнання майна особистим майном одного з подружжя та про розподіл спільного сумісного майна подружжя. Автомобіль придбано у період шлюбу і є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи предмет спору, вона вважає за доцільне з метою забезпечення виконання можливого майбутнього рішення суду вжити заборону на вчинення дій, направлених на відчуження автомобіля Hyundai ІX35, який зареєстрований за відповідачем. Як зазначає позивач, відповідач має можливість та бажання перереєструвати на інших осіб автомобіль, про що він особисто їй зазначав, а також повідомляв про це їх спільних знайомих, пропонуючи їм придбати автомобіль. Ця обставина дасть можливість уникнути того, що відповідач впродовж розгляду цивільної справи буде намагатися позбутися того майна, на частку якого вона претендує. У разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі рухоме майно буде реалізовано, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Таким чином, на даний час єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, вивчивши доводи заявника, а також подані матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно з ст. 9 Конституції України, є складовою національного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Так, позов забезпечується, серед іншого, забороною вчиняти певні дії.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір, зокрема, щодо рухомого майна, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову у справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян. Фактично, з можливим відчуженням спірного майна, позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права на рухоме майно в обраний нею спосіб захисту.

Тому суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких і звернувся до суду.

Таким чином, з огляду на викладене вище, з урахуванням обсягу позовних вимог, а також встановивши відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірність, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю.

Також суд зазначає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 157, 258-261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання майна особистим майном одного з подружжя та розподіл спільного сумісного майна подружжя - задовольнити повністю.

Заборонити відчуження у будь-який спосіб автомобілю Hyundai ІX35, легковий - загальний універсал, реєстраційний № НОМЕР_3 , 2011 року випуску, VIN: НОМЕР_4 , об`єм двигуна 1998куб. см., сірого кольору, що зареєстрований за ОСОБА_2 .

Ухвалу для виконання направити сторонам, державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Суддя Ф.М. Ханієва