Справа № 723/499/21
Провадження № 2/723/1115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/6 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 частини домоволодіння. Чоловік спадкодавця ОСОБА_6 своєчасно прийняв спадщину і взагалом набув право на 2/6 частини домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/6 частин домоволодіння. Позивач ОСОБА_1 , будучи онуком спадкодавця, своєчасно прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_6 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», криниці під № 1 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити.

Відповідачі у підготовче судове засідання не з?явилися, надали суду заяву у якій позов визнали, зазначили, що від належної їм частки у майні колишнього колгоспного двору відмовляються на користь ОСОБА_1 . Справу просять розглянути у їх відсутності.

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», криниці під № 1 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами.

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/6 частину домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/6 житлового будинку літ.«А», 1/6 літньої кухні літ.«Б», 1/6 сарая літ.«В», 1/6 сарая літ.«Г», 1/6 сарая літ.«Д», 1/6 криниці під АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 будучи чоловіком спадкодавця, тобто в силу ст.529 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст.549 ЦК Української РСР, оскільки залишився проживати у вказаному домоволодінні, обробляв присадибну земельну ділянку.

Таким чином, ОСОБА_6 набув право на 2/6 домоволодіння, зокрема, 1/6 як його частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/6 як спадщина за законом після смерті дружини ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 2/6 житлового будинку літ.«А», 2/6 літньої кухні літ.«Б», 2/6 сарая літ.«В», 2/6 сарая літ.«Г», 2/6 сарая літ.«Д», 2/6 криниці під АДРЕСА_2 .

В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 24.09.2014 року позивач ОСОБА_1 , будучи онуком спадкодавця, тобто в силу ст.1265 ЦК України спадкоємцем за законом п`ятої черги, звернувся до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, де була заведена спадкова справа за № 353/2014.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_6 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчить їх належним чином засвідчена заява.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 1216, 1223, 1266, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 від імені якого виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», криниці під № 1 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: