Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря судових засідань - Буткевич Л.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії прокуратури України в особі Ліквідаційної комісії, Тренінгового центру прокурорів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Офіс Генерального прокурора про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він має тривалий стаж роботи у Національній академії прокуратури України та неодноразово заохочувався за сумлінне виконання службових обов`язків. Наказом Голови Ліквідаційної комісії Національної академії прокуратури України №251-к від 02.06.2020 року його звільнено з посади старшого викладача відділу підготовки прокурорів з процесуального керівництва та криміналістичного забезпечення досудового розслідування інституту соціальної підготовки Національної академії прокуратури України 17.06.2020 року на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним. Національна академія прокуратури України є державною установою із спеціальним статусом і для її ліквідації потрібно щоб припинилися відносини, пов`язані з підвищенням кваліфікації прокурорів і здійснення соціальної підготовки кандидатів на посаду прокурора, та відпала потреба в управлінні у таких відносинах. В даному випадку такого не відбулося. Законом передбачено створення на базі Національної академії Прокуратури України Тренінгового центру прокурорів України без вказівки про ліквідацію Академії і вказаний Тренінговий центр є також державною установою. Обидві установи мають однакові основні функції і завдання: підвищення кваліфікації прокурорів та здійснення спеціальної підготовки кандидатів на посаду прокурора. Структура і штатний розпис обох установ також засвідчують, що їх діяльність спрямована на організацію і забезпечення навчального процесу та навчально-методичної підготовки до занять з прокурорами. По суті Тренінговий центр прокурорів України є правонаступником Національної академії прокуратури України, але Офіс Генерального прокурора, який є головним розпорядником бюджетних коштів, що виділяються на підготовку та підвищення кваліфікації кадрів прокуратури, виступив ініціатором саме ліквідації Академії, а не її реорганізації. Прийняті рішення щодо питання про ліквідацію Національної академії прокуратури України оскаржуються в Окружному адміністративному суді м.Києва, відкрите конституційне провадження щодо відповідності Конституції України рішення про ліквідацію. Зазначив і те, що Тренінговий центр прокурорів України знаходиться за адресою та користується засобами зв`язку Національної академії прокуратури України, все майно останніх і, відповідно, майнові права переходять до Тренінгового центру прокурорів України. На офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про реформування Національної академії прокуратури України шляхом перетворення у Тренінговий центр прокурорів України. Вважає, що відповідач 1 порушив установлений законом порядок його звільнення, не виконав обов`язок щодо його подальшого працевлаштування, не встанови факту неможливості переведення на роботу до реорганізованої установи. Невмотивована відмова у прийнятті його на роботу до Тренінгового центру прокурорів України, вибіркова процедура призначення на посади працівників НАПУ до Тренінгового центру прокурорів України свідчить про грубе порушення принципу недискримінації. В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу згідно вимог закону. В судовому засіданні 04.03.2021 року позивач підтримав свої позовні вимоги, обгрунтування позову, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Національної академії прокуратури України в особі Ліквідаційної комісії подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні 04.03.2021 року надавав пояснення по справі, просив відмовити в задоволенні позову, росив врахувати надані ними відзив на позовну заяву.

Представник відповідача Тренінгового центру прокурорів України подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні 04.03.2021 року надавав пояснення по справі, просив врахувати наданий ними відзив та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Офісу Генерального прокурора подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні 04.03.2021 року були надані пояснення по суті спору, позовні вимоги вважали безпідставні, заперечили щодо їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Позовна заява зареєстрована в суді 16.07.2020 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2020 року визначено головуючого суддю.

Ухвалою суду від 21.07.2020 року позовна заява залишена без руху, надано час на усунення недоліків.

21.07.2020 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м.Києва «ГІОЦ/КМДА», 24.07.2020 року отримана відповідь.

28.07.2020 року позивачем надано до суду документи на виконання ухвали про усунення недоліків.

Відповідно до ухвали від 29.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового засідання, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

25.08.2020 року від третьої особи надійшли пояснення по справі.

Від відповідача Національної академії прокуратури України в особі Ліквідаційної комісії 27.08.2020 року надійшов відзив на позовну заяву.

Від відповідача Тренінгового центру прокурорів України 01.09.20202 року надійшов відзив на позовну заяву.

Позивачем 22.09.2020 року подано відповіді на відзиви відповідачів Національної академії прокуратури України в особі Ліквідаційної комісії та Тренінгового центру прокурорів України.

Відповідач Тренінговий центр прокурорів України подав до суду 01.10.2020 року заперечення на відповідь на відзив.

Відповідач Національна академія прокуратури України в особі Ліквідаційної комісії 06.10.2020 року подав заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 16.12.2020 року витребувано докази.

22.02.2020 року відповідачем Національною академією прокуратури України в особі Ліквідаційної комісії надано до справи Пояснення щодо письмового опитування учасника справи.

Сторонами надавалися до справи письмові пояснення, судові рішення.

В суді встановлено, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1582 від 25.10.2002 року було утворено Академію прокуратури України як державний вищий навчальний заклад, який забезпечує підготовку фахівців з вищою освітою, здійснює спеціальну підготовку кандидатів на посаду прокурора, підвищення кваліфікації прокурорів, а також науково-дослідну діяльність.

Згідно Указу Президента України від 25.10.2007 року Академії прокуратури України присвоєно статус національної.

Постановою Кабінету Міністрів України №175 від 03.03.2020 року ліквідовано Національну академію прокуратури України та встановлено, що заходи з ліквідації здійснюються Офісом Генерального прокурора, взято до відома, що Тренінговий центр прокурорів України створюється на базі Національної академії прокуратури, що ліквідується.

Наказом Генерального прокурора України №129 від 05.03.2020 року припинено Національну академію прокуратури України шляхом ліквідації, доручено попередити працівників Академії про наступне вивільнення в установленому законодавством порядку.

05.03.2020 року наказом Генерального прокурора №130 утворено Тренінговий центр прокурорів України.

06.04.2020 року позивача було попереджено про вивільнення з 17.06.2020 року на підставі ч.1 ст.40, ч.1 ст.49-2 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією Академії.

Наказом голови ліквідаційної комісії Національної академії прокуратури України від 02.06.2020 року №251-к позивача звільнено з посади старшого викладача відділу підготовки прокурорів з процесуального керівництва та криміналістичного забезпечення досудового розслідування інституту спеціальної підготовки Національної академії прокуратури України з 17.06.2020 року у зв`язку з ліквідацією Академії.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірванні власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

В Постанові Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено про те, що розглядаючи трудові спори, пов`язані із звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору - у справах про звільнення, безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

З наданих до справи документів, пояснень сторін в суді було встановлено, що жодних порушень при звільненні позивача за ч.1 ст.40 КЗпП України, а саме - розірвання трудового договору у зв`язку з ліквідацією Академії, не виявлено, були дотримані всі визначені законодавством вимоги.

Щодо тверджень позивача про те, що в дійсності відбулася не ліквідація, а реорганізація Академії, що Тренінговий центр прокурорів України є правонаступником Академії, суд приходить до того, що дані твердження є безпідставні, суперечать наявним по справі доказам.

Відповідно до ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Ліквідація це форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обов`язки. У разі ліквідації вся чисельність працівників скорочується та весь штат працівників ліквідується.

По даній справі встановлено, що всі надані до справи документи, обгрунтування вимог і заперечень, свідчать про те, що в даному випадку відбулася саме ліквідація Національної академії прокуратури України, Тренінговий центр прокурорів України не є правонаступником Академії, є новостворена юридична особа, має інші функції і завдання ніж Академія.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Аналізуючи обставини справи, надані до справи сторонами докази, з урахуванням вимог законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо задоволення позовних вимог позивача. Позовні вимоги є безпідставні, порушень трудового законодавства в діях відповідача при звільненні позивача не було встановлено в суді. Оскільки, позовна вимога про визнання звільнення незаконним є основною, і в суді не було встановлено підстав для її задоволення, інші позовні вимоги, які є похідними, - поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судом, не досліджувалися судом, є безпідставними.

Витрати по судовому збору враховуючи категорію справи (трудовий спір), прийняте судом рішення, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-78, 81, 89,141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної академії прокуратури України в особі Ліквідаційної комісії, Тренінгового центру прокурорів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Офіс Генерального прокурора про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 14.12.2021 року.

Суддя: