"10" березня 2021 р.
Справа № 642/527/21
Провадження №2/642/694/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Гомади В.А.

за участю секретаря - Нікіфорової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом позовну заяву КП «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Жилкомсервіс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 14014,43 грн., а також судовий збір в сумі розмірі 2270,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом відкриття абонентського особового рахунку НОМЕР_1 , перебувають в договірних відносинах з позивачем згідно публічного договору про надання житлово-комунальних послуг. Позивач стверджує, що виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за переліком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011 з наступними змінами « Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 № 283 та від 11.05.2018 № 318 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», проте, відповідач не виконує обов`язку щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.03.2007 по 01.12.2020 в розмірі 14 014 грн. 43 коп. Також зазначено, що 17.04.2019 Ленінським районним судом м. Харкова по справі № 642//1798/19 винесено ухвалу, якою скасовано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою : АДРЕСА_1 за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 в розмірі 4091,79. Заборгованість до цього часу не сплачена.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін.

17 лютого 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив (заперечення) на позовну заяву, в якому зазначив, що він не є одноосібним власником та не є стороною договору з КП «Жилкомсервіс» і ніяких договорів з позивачем не укладав. З пропозиціями відповідач щодо укладення договору не звертався до КП «Жилкомсервіс». ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не надаються жодні послуги, а тому і не здійснюється оплата. Вважає, що КП «Жилкомсервіс» не є виконавцем ніяких послуг, своїх обов`язків не виконує, також поданий позов виходить за межі позовної давності. На підставі вищезазначеного просив у позові відмовити та зобов`язати позивача укласти з власником договір про надання послуг узгодити суму вартості фактично наданих послуг.

У встановлений законом строк відповіді на відзив КП «Жилкомсервіс» не надіслав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з 30.11.2006.

Рішенням Харківської міської ради встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова.

За період з 01.03.2007 року по 01.12.2020 року станом на 01.01.2021 сума заборгованості відповідачів за отримані ними послуги становить згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг - 14014, 43 грн.

Як на підставу позовних вимог, КП «Жилкомсервіс» посилалося на те, що відповідачі не виконують свої обов`язки щодо сплати вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що є підставою для стягнення з них суми заборгованості.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частина 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем виконувалися обов`язки з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, якими користуються відповідачі, однак відповідачі не здійснювали оплату їх вартості своєчасно та в повному обсязі.

У зв`язку з специфічністю сфери житлових відносин та великої кількості власників та наймачів житлових приміщень, договори про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами були укладені шляхом опублікування публічного договору в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 р. № 95/1, відповідно до норм цивільного законодавства.

З кожним громадянином м. Харкова, шляхом офіційного публікування у спецвипуску газети «Слобода» № 95/1 від 28.11.2006 року тексту типового Договору про надання житлово-комунальних послуг, було укладено вищезазначений договір.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.02.2007 року № 188 «Про внесення змін до Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 року № 1186 «Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг в житловому фонді м. Харкова», у господарське відання КП «Жилкомсервіс» передано житловий фонд комунальної власності територіальної громади м. Харкова, отже КП «Жилкомсервіс» набуло статусу управителя та балансоутримувача житлового фонду.

Пунктом 1 договору визначено, що предметом договору є забезпечення Управителем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова, шляхом укладення відповідних договорів з виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, визначених рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 20.12.2006 р. №1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова», а Споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Невід`ємною частиною даного договору є рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова» .

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідачі протягом місяця з дня опублікування договору, не звертався до КП «Жилкомсервіс» з відмовою укласти вказаний договір, або розірвати договір у зв`язку з невиконання його умов.

За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

КП «Жилкомсервіс» надавало послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а відповідачі їх отримували, не надавши суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо невиконання КП «Жилкомсервіс» своїх обов`язків, передбачених договором.

Таким чином, між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються Цивільним Кодексом України та спеціальним законодавством - Законом України «Про житлово-комунальні послуги», позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, а відповідачі плату за надані послуги у встановленому порядку не вносять тривалий строк.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, на що звертає увагу Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13.

З огляду на викладені обставини суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_1 про відсутність у нього зобов`язань по оплаті комунальних послуг перед КП «Жилкомсервіс» , тому як з ним не укладався письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, а тому він не існує, та невиконання позивачем послуг, що входять в предмет їх діяльності.

Позивачем зазначено,17.04.2019 Ленінським районним судом м. Харкова по справі № 642//1798/19 винесено ухвалу, якою скасовано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою : АДРЕСА_1 за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 в розмірі 4091,79.

Відповідно до Постанови ВП ВС від 07.07.2020 № 712/89/16/17 подання заяви про видачу судового наказу заявник не може використовувати згідно з ч.2 ст. 264 ЦПК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною.

Отже, порушення позивачем строків позовної давності та їх застосування суд визнає слушними.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно положень ч.1 та 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій можливо в межах встановленого законом строку за період з 01 лютого 2018 року по 01 січня 2021 року в сумі 5167 грн., що відповідає довідці про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

З огляду на встановлені обставини суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» та стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в сумі 5167 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» задоволено на 36,87% (з 14014,43 грн. на 5167 грн.). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяву у розмірі 836,9 грн. (36,87% від 2270,00 грн.).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133,141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, cуд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з утримання будинків, споруд та прибудинкової території - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Жилкомсервіс», (, р/р НОМЕР_3 , банк ПАТ «Мегабанк» м.Харків, МФО 351629) заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 лютого 2018 року по 01 січня 2021 року в сумі 5167 (п`ять тисяч сто шістдесят сім) грн.

В іншій частині позовних вимог Комунального підприємства «Жилкомсервіс» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь КП «Жилкомсервіс», (, р/р НОМЕР_3 , банк ПАТ «Мегабанк» м.Харків, МФО 351629) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 836 (вісімсот тридцять шість) грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Гомада