У Х В А Л А

10.03.2021 Справа №607/4076/21

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О.Я., розглянувши заяву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті внесків на управління (утримання) спільного майна співвласників квартир та нежитлових приміщень будинку, прибудинкової території,

В С Т А Н О В И Л А:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті внесків на управління (утримання) спільного майна співвласників квартир та нежитлових приміщень будинку, прибудинкової території.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 3 та 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як убачається із дублікату квитанції № 0.0..1 від 04 березня 2021 року, який надано заявником на підтвердження сплати судового збору за видачу судового наказу, то останній не містить відомостей про те, за яку саме заяву сплачується судовий збір.

При цьому інша інформація, яка б надавала можливість ідентифікувати, що саме за подачу заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, заявником сплачено судовий збір, відсутня, а отже суд дійшов висновку про те, що доданий заявником дублікат квитанції не є належним доказом сплати судового збору за даною заявою.

Вказаний висновок підтверджено Постановою Київського апеляційного суду від 05 травня 2020 року у аналогічній справі № 755/3288/20 та Постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 755/3292/20 за заявою КП «ЖитлоСервіс» про видачу судового наказу.

З огляду на відсутність належних доказів сплати заявником судового збору за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, наявні правові підстави для відмови у видачі судового наказу.

Окрім цього, всупереч вказаних вимог закону, до заяви про видачу судового наказу заявником не долучено копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості,

Також заявником не приєднано до заяви доказів належності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , на що він посилається у заяві про видачу судового наказу.

Положеннями п. 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) ( 161815), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріальноправової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України ( 43515) (далі ЦК)).

Встановлено, що у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують виникнення права вимоги до ОСОБА_1 , що свідчить про наявність спору про право.

Таким чином, судом встановлено відсутність правових підстав у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь заявника, з огляду на відсутність належних доказів сплати заявником судового збору за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу; на відсутність копії договору, укладеного між заявником та боржником, на підставі якого виникло дане право грошової вимоги; та доказів належності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165167, 258261, 353355, п.п. 15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті внесків на управління (утримання) спільного майна співвласників квартир та нежитлових приміщень будинку, прибудинкової території відмовити.

Копію даної ухвали надіслати об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Київська, 9».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на дану ухвалу подається до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська