печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Андрієнка Сергія Володимировича про скасування заходів забезпечення позову - арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою у справі №2-2732/04 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

12.03.2021 року до суду надійшла вказана заява, у якій адвокат просить скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі №2-2734/01 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вжиті на виконання ухвали Печерського народного суду м. Києва від 13 червня 2001 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить громадянину ОСОБА_1 .

Заявник (відповідач) та позивач у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час, дату і місце судового засідання, заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили. Разом з тим, від представника заявника надійшла заява про проведення розгляду у його відсутність, вимоги підтримав.

Суд, вивчивши подану заяву про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши письмові докази у матеріалах справи, дійшов висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Як встановлено, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2001 року у цій справі в порядку вжиття запобіжних заходів (забезпечення позову) був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №226714962 від 03.10.2020 р.

З листа від 02.12.2020 р. вих. №2-2732 (2-221/01) №2-2734 (2-222/01) за підписом Голови Печерського районного суду м. Києва вбачається, зокрема, що оскільки відповідно до акту проведення інвентаризації в архіві Печерського районного суду м. Києва (вул. Гайцана, 4) за період з 1946 по 2006 р.р. станом на липень 2007 року, цивільної справи … №2-2734/01 (2-222/01) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не виявлено в наявності в архіві суду, а тому надати належним чином завірену копію судового рішення по вказаних справах не вбачається можливим.

Окрім цього, у відповідь на адвокатський запит №24/20 від 05.10.2020 р. з Печерського РВ ДВС надійшов лист №1455242/20 від 10.10.2020 р., в якому повідомляється, що станом на 10.10.2020 р., згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Відділі відсутня будь-яка інформація, що стосується накладання обтяження Першою Київською державною нотаріальною конторою 10.11.2004 за №1455242 стосовно ОСОБА_1 .

Також, Перша Київська державна нотаріальна контора листом від 16.10.2020 р. за №7261/01-16 надіслала копію Постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка стосується квартири АДРЕСА_1 від 10 квітня 2002 року .

Вищевказане свідчить, що арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить особі, щодо якої вжиті запобіжні заходи - ОСОБА_1 , в порядку розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів, що був встановлений статтею 62-4 ЦПК України 1963 р., був накладений ухвалою Печерського народного суду м. Києва від 13.06.2001 р.

Як вбачається із наявних Інформаційній довідці №226714962 від 03.10.2020 р., в реєстр обтяжень, запис повторно був внесений 10.11.2004 р. за №1455242 реєстратором: Перша Київська державна нотаріальна контора. Підставою обтяження була постанова б/н від 10.04.2002 р. Відділу державної виконавчої служби у Печерському районі.

Згідно постанови державного виконавця ДВС Печерського р-ну від 10.04.2002 р., арешт накладався при примусовому виконані в/л 2-2734/2 виданого 22.11.2001 року Печерським народним судом м. Києва.

В період часу, коли постановлялася ухвала від 13.06.2001 р. про вжиття запобіжних заходів у цивільні справі №2-2734/01 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, чинним був ЦПК України 1963 року, із змінами, внесеними до нього.

01 січня 2005 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс від 18 березня 2004 року №1618-ІУ.

Пунктом 6 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України в редакції від 18.03.2004 р. було визначено, що «заяви і скарги, подані до набрання чинності цим Кодексом відповідно до Цивільного процесуального кодексу України 1963 року, розглядаються у порядку, встановленому цим Кодексом…».

Крім того, 15 грудня 2017 року набула чинності редакція Цивільного процесуального кодексу від 03 жовтня 2017 року.

Підпунктом 9 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 03.10.2017 р. визначено, що «…справи у судах першої і апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу…».

Таким чином, що дане клопотання про скасування заходів забезпечення позову має розглядатися в порядку, встановленому ЦПК України в редакції від 03.10.2017 р. з наступними змінами та доповненнями.

Частиною 1 статті 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частини 9 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 10 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду

Відповідно до п. 10 постанови Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 2 від 12.06.2009 р., заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на вказані норми, суд вправі скасовувати вжиті заходи забезпечення позову, у разі коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За встановлених обставин, з метою відновлення повноти права власності ОСОБА_1 (поновлення правомочності розпорядження майном) заяву про скасування заходів забезпечення позову слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-20, 158 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Андрієнка Сергія Володимировича про скасування заходів забезпечення позову - арешту нерухомого майна, накладеного ухвалою у справі №2-2732/04 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі №2-2734/01 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вжиті на виконання ухвали Печерського народного суду м. Києва від 13 червня 2001 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить громадянину ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.Г. Ільєва