Справа № 706/904/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі головуючого - судді Орендарчука М.П. при секретарі Карбівської Я.Є., за участі представника позивача (за дорученням): Глущенка В.І., представника відповідача (адвоката): Підліснюка В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Христинівського районного суду цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Встановив:

ПозивачТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» звернулось до суду до із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що укладений кредитний договір № 93008, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 182634,0 грн. з розрахунку 14,8 % річних на строк з 22.07.201 1 по 22.07.2016 року.

В частині надання кредитних коштів ПАТ «Астра Банк» свої зобов`язання виконав.

02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов`язання не виконані, у зв`язку з чим, станом на 06.04.2015 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 121264.3 грн., з яких: тіло кредиту - 108225,00 грн.; відсотки - 13039,3 грн.

Вказані обставини встановлені рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 03.08.2015 року у справі № 706/780/15-ц, реєстр. № 48360946, та, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не потребують повторного доказування,

Цим же рішенням суду з відповідача ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 121264,3 грн.

11.10.2019 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 2018/К, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 93008.

Вказані обставини встановлені ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 14.05.2020 року у справі № 706/780/15-ц, реєстр. № 89762035, та, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦГЖ України, не потребують повторного доказування.

Цією ж ухвалою замінено вибулого стягувана ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на його Правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 706/780/15-ц за позовом ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 93008.

16.09.2015 року Христинівським районним судом Черкаської області по справі № 76/780/15-ц для примусового виконання рішення суду було видано виконавчий лис т.

На підставі вказаного виконавчого листа, постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем 1 1.07.2018 року відкрито виконавче провадження № 56760163.

11.10.2019 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір купівлі-продажу майновій прав № 2018/К, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області у справі № 706/780/15-ц від 14 травня 2020 року було замінено стягувана ПАТ «Дельта Банк» на його Правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» за позовом ПАТ «Дельта Банк» до Боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором № 93008.

03.06.2021 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» було укладено договір №14339264 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором.

Вказані обставини встановлені ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 06.08.2021 року у справі № 706/780/15-ц, реєстр. № 98864227, та відповідно до ч. 4 ст, 82 ЦПК України, не потребують повторного доказування.

Цією ж ухвалою замінено стягувана ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 56760163, яке відкрито на підставі виконавчого листа виданого 16.09,2015 року Христинівським районним судом Черкаської області у справі №706/780/15-ц, на його правонаступника - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС».

В межах вказаного вище виконавчого провадження № 56760163 заборгованість відповідача за кредитним договором № 93008 в сумі 121264,3 гри. була погашена в наступному порядку:

27.04.2021 року шляхом передачі майна стягувану в рахунок погашення боргу на суму 45416,0 грн.

27.08,2021 року на рахунок стягувана від приватного виконавця Плесюка О.С. надійшли грошові кошти в сумі 75848,30 гри.

Тобто заборгованість за кредитним договором, встановлена рішений суду, була погашена боржником лише 27.08.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням. завдатком, правом довірчої власності.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Ненею с неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Умовами п. 5.2 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати чергового платежу, визначеного в п. 2.5 цього Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1. 6.4 цього Договору. Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідач порушив встановлені строки оплати, у зв`язку з чим він зобов`язаний сплатити позивачу пеню за період з 01.09.2020 року по 27,0,8.2021 року в сумі 191178,3 грн. (розрахунок додається).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Таким чином за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити позивачу індекс інфляції в розмірі 24981,38 грн, за період з вересня 201 8 року по липень 2021 року та проценти річні в сумі 10418,51 грн. за період з 01.09.201 8 року по 27.08.2021 року (розрахунок додається).

Дані про розмір індексу інфляції містяться на офіційному сайті Державної служби статистики України та є загальновідомими, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування.

Загальна сума заборгованості позивача до відповідача складає 226578,19 грн, (191178,3 грн. пені + 24981,38 грн. інфляційних нарахувань + 10418,51 грн. проценти річні згідно ст. 625 ЦК України).

А тому порсить суду Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 93008 від 22.07.201 1 року, а саме: пеню в сумі 191178,3 грн., індекс інфляції в сумі 24981,38 грн., проценти річні в сумі 10418,5 1 гри., а всього 226578,19 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив у судовому засіданні, що пред`явлення до суду позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором є фактично пред`явленням до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Після пред`явлення цієї вимоги право кредитодавця (позивача) нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Тобто, право позивача нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припинилось після пред`явлення позову 27.05.2015 р.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

22.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та ОСОБА_1 ,, був укладений кредитний договір № 93008, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 182634,0 грн. з розрахунку 14,8 % річних на строк з 22.07.201 1 по 22.07.2016 року.

02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 03.08.2015 року у справі № 706/780/15-ц із відповідача стягнуто заборгованість у сумі: 121264.3 грн.

16.09.2015 року Христинівським районним судом Черкаської області по справі № 76/780/15-ц для примусового виконання рішення суду було видано виконавчий лист.

11.10.2019 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТО В «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 2018/К, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому чеслі за Договором кредиту № 93008.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 14.05.2020 року у справі № 706/780/15-ц, замінено вибулого стягувана ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на його Правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 706/780/15-ц за позовом ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до відповідача, яким є: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 93008.

03.06.2021 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» було укладено договір №14339264 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС», а ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 06.08.2021 року у справі № 706/780/15-ц, замінено стягувана ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 56760163, яке відкрито на підставі виконавчого листа виданого 16.09,2015 року Христинівським районним судом Черкаської області у справі №706/780/15-ц, на його правонаступника - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС».

Вище вказаною ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 06.08.2021 року у справі № 706/780/15-ц, позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС», було замінено лише у виконавчому провадженні № 56760163.

Заборгованість у виконавчому провадженні № 56760163, була повністю погашена боржником 27.08.2021 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також, згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

При цьому, згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Таким чином, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Крім того, у пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18) зроблено висновок, що «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що «у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання».

Таким чином, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України.

Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває і на даний час.

Згідно ч.2 ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Однак, позивачем суду не надано доказів, що 11.10.2019 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 2018/К, відповідно до якого ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому чеслі за Договором кредиту № 93008. Даний договір суду не наданий.

Ухвала Христинівського районного суду Черкаської області від 06.08.2021 року у справі № 706/780/15-ц, свідчить про те, що позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ ФІНАНС», було замінено лише у виконавчому провадженні № 56760163, а не набуттям право вимоги за Договором кредиту № 93008.

Під час розгляду справи судом для повноти та всебічності розгляду справи виносилось на обговорення питання дослідження в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 706/780/15-ц, однак сторони відмовились від дослідження даної справи, а тому суд приймає рішення на підставі матеріалів наявних у справі.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за змістом ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Оскільки позивачем не надано обґрунтованих та правових доказів про його право вимоги за Договором кредиту № 93008, то у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Ухвалив:

У задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 04.01.2022 року

Суддя: М.П. Орендарчук