У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Логойди І.В., за участю секретаря судового засідання Лупак В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», в інтересах якого діє представник Гичка Богдан Іванович, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Гичка Богдан Іванович звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою, у якій просить суд поновити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 ; видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі №712/17269/12 відносно боржника ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Мотивуючи свої вимоги, вказує на те, що станом на сьогодні, виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 вважається втраченим, рішення суду по справі № 712/17269/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитом в розмірі 1 098 781,33 гривні та 3219,00 грн. судових витрат - не виконано.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання заяви, а тому суд розглядає справу за їх відсутності, так як у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про зміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд доходить наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17 квітня 2013 року Ужгородським міськрайонним судом ухвалено рішення у цивільній справі № 712/17269/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитом в розмірі 1 098 781,33 гривні та 3219,00 грн. судових витрат.

Згідно змісту долученої копії заяви про відкриття виконавчого провадження та відмітки про її прийняття, 04 січня 2014 року Ужгородським міськрайонним судом видано виконавчий лист відносно боржника ОСОБА_1 . Виконавчий лист пред`явлено до виконання до Ужгородського MB ДВС 03.04.2014 року, про що свідчить відмітка на заяві про відкриття виконавчого провадження.

Згідно долучених до заяви запитів про хід виконавчого провадження, вбачається, що 07.02.2017, 15.10.2019 та 03.02.2021 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до Ужгородського MB ДВС скеровано запити про хід виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №712/17269/12 від 04.01.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитом в розмірі 1 098 781,33 гривні та 3219,00 грн судових витрат.

Відповідно до змісту долученої до заяви відповіді Ужгородського MB ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10 лютого 2021 року вих. №10988/18.03-18/21, згідно даних АСВП станом на день надання відповіді у відділі ДВС виконавчий лист № 712/17269/12 від 04.01.2014 року, виданим Ужгородським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитом в розмірі 1 098 781,33 гривні та 3219,00 грн судових витрат, на виконанні не перебуває.

15.02.2021 року юрисконсультом управління Західного регіону по збору проблемної заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг», складено акт №2, який погоджено начальником Західного регіону по збору проблемної заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг», за змістом якого вбачається, що проведеною перевіркою матеріалів кредитної справи по позичальнику ОСОБА_1 встановлено відсутність виконавчого листа №712/17269/12 від 04.01.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитом в розмірі 1 098 781,33 грн та 3219,00 грн судових витрат.

Статтею 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є також виконання судового рішення. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 року (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За таких підстав, оскільки боржник на сьогоднішній день не погасив заборгованість перед стягувачем, самостійно рішення суду не виконується, а пропущений строк для пред`явлення дубліката виконавчого документа до виконання не дає можливості стягувачу звернутися до органів Державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду по вказаній справі, суд вважає за необхідне заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити та поновити строк для пред`явлення дубліката виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352-355, 433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі №712/17269/12 відносно боржника ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа по справі №712/17269/12 відносно боржника ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В.Логойда