справа №619/500/20
провадження №2/619/66/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді- Остропілець Є.Р.,

при секретарі - Суржкової В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 «Про стягнення безпідставно набутих коштів та моральної шкоди»,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих коштів та моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що мешкав однією сім`єю з відповідачкою без реєстрації шлюбу з 2017 року по червень 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спільного проживання відповідачка народила ОСОБА_6 , про що будо видано свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №968.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила ОСОБА_7 , про що будо видано свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №969.

Батьком народженої дитини згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України було записано позивача. Позивач вважав, що він є біологічним батьком зазначених дітей, оскільки постійно знаходився у стосунках з Відповідачкою, спільно мешкав з Відповідачкою.

Також, 31.05.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області був виданий судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, а також судового збору в розмірі 176 грн.

З метою перевірки обставин, які стали відомі позивачу, що він не є біологічним батьком дітей, оскільки відповідачка ввела його в оману, перебувала в стосунках з іншим чоловіком, який є біологічним та справжнім батьком дітей, позивач звернувся до суду з позовною заявою про оспорювання батьківства.

З метою підтвердження цих обставин позивач звернувся до Медико-генетичного центру «Мама Папа», де замовив проведення ДНК-експертизи в позасудовому порядку. Згідно результату дослідження №23519 позивач не є біологічним батьком зазначених дітей, ймовірність батьківства 0%.

Рішенням Дергачівським районним судом Харківської області від 05.11.2019 року по справі №619/3558/19, яке набуло законної сили, позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі: виключені відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №968 від 27.02.2018 року, виконаному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключені відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №969 від 27.02.2018 року, виконаного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнано таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий 31.05.2018 Дергачівським районним судом Харківської області по справі №619/1779/18 про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.05.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Зважаючи на відсутність кровного споріднення між позивачем та народженими дітьми, обов`язку утримувати у позивача дітей не було. Отже, приховуючи від нього ту обставину, що позивач не є батьком дітей, відповідачка безпідставно збагачувалась за його рахунок.

Про це свідчить ще й той факт, що у своєму відзиві по справі №619/3558/19 відповідачка зазначає, що вона з позивачем проживала однією сім`єю з 05.10.2018 року по 06.02.2019 року, в той час з позивача вже стягувались аліменти з грудня 2018 року по лютий 2019 року, тобто відповідачка збагачувалась за рахунок позивача, проживаючи з ним однією сім`єю у цей період.

Відповідно до розрахунку заборгованості №56645515 за вих.№32842 від 29.01.2020 на №4992 від 13.01.2020 року, виданого Солом`янським РВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) позивачем загалом було сплачено аліментів на користь відповідачки за судовим наказом у розмірі 67330,84 грн.

Крім того, позивачу у зв`язку з обманом з боку відповідачки, було завдано моральної шкоди.

Факт завдання моральної шкоди позивачу підтверджується висновком по результатам психологічного дослідження від 12.09.2019 року.

Після заподіяння моральної шкоди з боку відповідачки у позивача були виявлені наступні емоційні, фізіологічні та когнітивно-поведінкові прояви: пригнічений настрій, відчуття туги та відчаю, зниження інтересу до життя та оточуючих, відчуття безпорадності, підвищена чутливість та ранимість, підвищена дратівливість, знижена працездатність, розлади харчової поведінки (відсутність апетиту), порушення сну (складнощі у засипанні, кошмари), підвищення стомлюваності, слабкість, фіксація на стресовій ситуації, складнощі в переключенні та концентрації уваги, замкнутість в особі.

В ході бесіди було з`ясовано, що імовірною причиною даного психоемоційного стану став результат тесту на батьківство, що показав відсутність родинних зав`язків між клієнтом та його дітьми від цивільної дружини, яких він виховував, вважаючи своїми.

Моральна шкода, заподіяна позивачу, також полягала у душевних стражданнях та хвилюваннях, які він зазнав з протиправною поведінкою відповідача, перенесеному стресі внаслідок судових процессів, погіршенні самопочуття, болю.

Позивач просить суд, стягнути з відповідачки безпідставно отримані кошти (аліменти) у розмірі 67330,84 грн., моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн та судові витрати.

31.03.2020 до суду від відповідачки ОСОБА_5 надійшов відзив на позов, відповідно до якого вона вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з неї на його користь безпідставно набутого майна (грошей) є незаконною та не підлягає задоволенню судом саме через те, що про факт його біологічної неспорідненості вона з позивачем дізнались буквально одночасно, тобто недобросовісності та умислу на заволодіння аліментами з позивача з її боку не було.

Згідно чинного законодавства позивач мав обов`язок утримувати дітей, у свідоцтвах про народження яких він був записаний як батько, а дії відповідача на той момент були цілком правомірними та жодним чином не порушували права позивача. Вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, тому вважає, що задоволенню не підлягає з огляду на те, що факту безпідставного заволодіння грошима позивача не було.

В судовому засіданні позивач та його представник, позов підтримали повністю, просили задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачка та її представник, заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 мешкав однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу з 2017 року по червень 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спільного проживання ОСОБА_5 народила доньку ОСОБА_6 , про що будо видано свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №968.

Також, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила ОСОБА_7 , про що будо видано свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис №969.

Батьком народженої дитини згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України було записано позивача. Позивач вважав, що він є біологічним батьком зазначених дітей, оскільки постійно знаходився у стосунках з Відповідачкою, спільно мешкав з Відповідачкою, піклувався про дітей, визнавав їх своїми.

31.05.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області був виданий судовий наказ про стягнення з Позивача на користь Відповідачки аліментів на утримання дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, а також судового збору в розмірі 176 грн.

ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання дітей, судовий наказ не оскаржував.

Після чергової сварки з відповідачкою, з метою перевірки обставин, які стали відомі йому, що він не є біологічним батьком дітей, позивач звернувся до суду з позовною заявою про оспорювання батьківства.

З метою підтвердження цих обставин позивач звернувся до Медико-генетичного центру «Мама Папа», де замовив проведення ДНК-експертизи в позасудовому порядку. Згідно результату дослідження №23519 позивач не є біологічним батьком зазначених дітей, ймовірність батьківства 0%.

Рішенням Дергачівським районним судом Харківської області від 05.11.2019 року по справі №619/3558/19, яке набуло законної сили, позовні вимоги позивача було задоволені в повному обсязі: виключені відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №968 від 27.02.2018 року, виконаному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключені відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису №969 від 27.02.2018 року, виконаного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнано таким, що не підлягає виконанню судовий наказ, виданий 31.05.2018 Дергачівським районним судом Харківської області по справі №619/1779/18 про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.05.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ОСОБА_9 вважає, що позивачка приховуючи ту обставину, що він не є батьком народжених дітей, безпідставно отримувала кошти від позивача. Крім того, позивачу у зв`язку з обманом з боку відповідача, було завдано моральної шкоди, яку він просить стягнути з відповідачки.

Позивач просить суд, стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти (аліменти) у розмірі 67330,84 грн., моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн та судові витрати.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Моментом, коли Відповідачка отримала інформацію про той факт, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком її неповнолітніх дітей, є день отримання експертного висновку №MG19-76059 від 12.09.2019 року.

Після отримання цієї інформації відповідачка сумлінно направила до Солом`янського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві заяву про повернення виконавчого листа про стягнення з Позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Підставою стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були відомості про його батьківство. Судом при розгляді справи про оспорювання батьківства встановлено, що позивач не є батьком неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Рішення суду від 5 листопада 2019 року по справі №619/3558/19 про виключення відомостей про ОСОБА_1 з актового запису про народження дітей набрало законної сили. Тобто підстава, на якій відповідачем отримано від позивача аліменти на утримання дитини, відпала.

Згідно ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Цей обов`язок і виконував позивач, шляхом сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яких вважав своїми біологічними дітьми.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

ЇЇ тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних сум.

Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду в Постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 (провадження № 14-445цс18).

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з Відповідача на його користь безпідставно набутого майна (грошей) не підлягає задоволенню.

Факт біологічної неспорідненості Відповідач з Позивачем дізнались буквально одночасно, тобто недобросовісності та умислу на заволодіння аліментами з боку Відповідача не було.

Будь-яких доказів на підтвердження, що відповідачка шляхом обману приховувала від позивача ту обставину, що він не є батьком дітей, позивач суду не надав.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то вона є похідною від вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, тому вважаю, що задоволенню не підлягає з огляду на те, що факту безпідставного заволодіння грошима Позивача не було.

На підставі викладеного ст.180 СК України, ст.ст.1212, 1215, керуючись ст. 12, 13,76, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було поставлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 05 березня 2021 року.

Суддя Є. Р. Остропілець