Справа № 698/609/21
Провадження № 2/698/318/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 р. смт Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретарів Триліс Я.О., Пугачовської Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з вказаним вище позовом до ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначила, що згідно судового наказу Катеринопільського районного суду від 05.02.2019 року у справі № 698/93-19, виданого стягувачу 27.02.2019 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього згідно судового наказу Катеринопільського районного суду від 05.02.2019 року № 698/93-19. Внаслідок вказаного ухилення у ОСОБА_4 виникла заборгованість за аліментами у розмірі 67571 грн.. На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 196 СК України ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_4 пеню за весь час прострочення сплати аліментів, але не більше ніж 100 % заборгованості, тобто 20751,75 грн.

В подальшому ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та згідно нового розрахунку просить суд стягнути з ОСОБА_4 пеню за весь час прострочення сплати аліментів, але не більше ніж 100 % заборгованості, тобто 67571 грн..

ОСОБА_4 у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі з мотивів відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки не був обізнаним ні про видання судом наказу від 05.02.2019 року № 698/93-19, ні про відкриття виконавчого провадження за вказаним наказом.

Крім того, ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом в обґрунтування якого зазначив, що між ним та ОСОБА_1 було досягнуто домовленості згідно якої кожен з колишнього подружжя брав на себе обов`язок по утриманню однієї з двох доньок подружжя. Так, на утриманні ОСОБА_4 залишилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_1 доглядала доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 стверджує, що дотримуючись своєї частини домовленості, утримував доньку ОСОБА_6 за власний рахунок. З огляду на відсутність жодних відомостей про покладення на нього аліментних обов`язків, ОСОБА_4 вважає, що він підлягає звільненню від сплати заборгованості за аліментами, оскільки не був обізнаний про вказані обставини.

На підставі наведеного, за зустрічним позовом ОСОБА_4 просить суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 19.10.2021 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 об`єднано в одне провадження з первісним ОСОБА_1 ..

У відзиві відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги визнала частково та погодилася на сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частки усіх доходів. У задоволенні інших вимог за зустрічним позовом просить відмовити у повному обсязі з огляду на їх необґрунтованість.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вимоги за первісним позовом підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Вимоги за зустрічним позовом були визнані ОСОБА_1 частково у виді стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частки усіх доходів. В іншій частині вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник просять відмовити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 , ОСОБА_3 проти задоволення вимог за первісним позовом заперечив у повному обсязі з огляду на відсутність вини ОСОБА_4 у виникненні заборгованості. Вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З судового наказу Катеринопільського районного суду від 05.02.2019 року, виданого 27.02.2019 року у справі № 698/93/19, вбачається, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.8)

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом Катеринопільського районного суду від 05.02.2019 року, виданого у справі № 698/93-19 вбачається, що станом на 31.07.2021 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_4 за аліментами складає 70076,38 грн.(а.с.9)

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 07.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у родинні ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .(а.с.25)

З довідки Катеринопільської селищної ради від 04.10.2021 року № 1411/09-08 вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_4 входить донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.26)

З заяви ОСОБА_1 від 04.03.2019 року вбачається, що остання повідомляє голову органу опіки та піклування Катеринопільської селищної ради про досягнення певних домовленостей між нею та ОСОБА_4 , зокрема щодо відмови від стягнення аліментів на доньку ОСОБА_5 , а також відмови від примушування старшої доньки ОСОБА_6 до спільного проживання з матір`ю. При цьому з пояснень сторін з приводу вказаної вище заяви судом встановлено, що нотаріально посвідченої угоди щодо виплати аліментів між сторонами укладено не було.(а.с.123)

З заяви ОСОБА_1 від 05.07.2021 року вбачається, що остання звернулася до Катеринопільського РВ ДВС з проханням про прийняття до примусового виконання судового наказу у справі № 698/93/19 виданого 27.02.2019 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 року.(а.с.29)

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2021 року ВП № 65974368 вбачається, що старшим державним виконавцем Сідоренко Ю.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу у справі № 698/93/19 виданого 27.02.2019 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.30)

З супровідного листа від 05.07.2021 року № 20.8-31/3705 та квитанції про направлення відправлення рекомендованим листом № 098 вбачається, що старшим державним виконавцем Сідоренко Ю.С. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 направлено примірник постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2021 року ВП № 65974368.(а.с.31)

З повідомлення про стан доставляння рекомендованого листа № 098 вбачається, що відправлення вручене особисто 06.08.2021 року.(а.с.128)

З повідомлення Катеринопільської селищної ради від 31.08.2021 року № 02-11/3407 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.15)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що під час його роботи на посаді голови Катеринопільської селищної ради він одночасно очолював орган опіки та піклування. Також повідомив, що через значний сплив часу, точно не пам`ятає час та дату, але пам`ятає, що близько двох років тому до нього як до голови органу опіки та піклування зверталися ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .. Приводо до звернення було вирішення питання про місце перебування та догляд за спільними дітьми колишнього подружжя. Пам`ятає, що сторони добровільно погодилися про визначення місця перебування дітей про що, кожна з сторін надала йому відповідну письмову заяву.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що певний час проживала з мамою та навіть навчалася у польській школі, під час перебування мами у Польщі разом з чоловіком від другого шлюбу. Однак, після повернення з Польщі повідомила матері про небажання повертатися у Польщу, а також про бажання проживати у родинні батька, де на даний час проводить більшу частину свого часу. Також повідомила, що батько передає кошти на її утримання, зокрема під час її перебування у Польщі передав 1000 євро за які для неї було придбано ноутбук.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного судувід 14.12.2020 року у справі № 661/905/19 згідно якої уточнено висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц,неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Вирішуючи питання по суті первісного та зустрічного позовів, суд враховує, що стягнення аліментів з відповідача за первісним позовом було проведено шляхом ухвалення судового рішення, яке згідно правил, передбачених розділом ІІ ЦПК України є особливим за формою та ухвалюється за відсутності боржника. При цьому у матеріалах цивільної справи № 698/93/19 відсутні відомості, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_4 копії судового наказу від 05.02.2019 року.

Отже, про наявність винних дій ОСОБА_4 , як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості можна стверджувати лише з 06.08.2021 року (часу отримання постанови про відкриття виконавчого провадження). З вказаного часу відповідач вважається повідомленим про наявність обов`язку зі сплати аліментів, а отже, може нести відповідальність за прострочення їх виплати, починаючи з 07.08.2021 року. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню за наступні 25 днів серпня 2021 року відповідно до розрахунку, складеного позивачем за первісним позовом.

Щодо вимоги про стягнення аліментів за зустрічним позовом суд, з урахуванням часткового визнання зустрічного позову ОСОБА_1 визнає, що вимога про стягнення з останньої аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою. При цьому суд відкидає твердження ОСОБА_1 про неможливість сплати аліментів у розмірі ј та можливість стягнення 1/6 частки її доходів як необґрунтовані та стягує аліменти відповідно до розміру, що передбачений законом.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості зі сплати аліментів, суд визнає, що наведені останнім обставини необізнаності з фактом ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Однак, суд визнає, що вказані обставини не є такими, що мають істотне значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України і, відповідно не можуть підставою для звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог за первісним позовом та наявність законних підстав для їх часткового задоволення, оскільки судом встановлено, що, будучи зобов`язаним до сплати аліментів, відповідач за первісним позовом ухилився від їх своєчасної сплати.

Також суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог за зустрічним позовом та наявність законних підстав для їх часткового задоволення, оскільки судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом частково визнав наявність у нього аліментних обов`язків щодо старшої дитини, яка перебуває на утриманні позивача за зустрічним позовом. Суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами через відсутність обставин, що істотне значення у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, шляхом покладення на відповідача за зустрічним позовом пропорційно розміру задоволених позовних вимог, понесених позивачем за зустрічним позовом судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 46,50 гривень, оскільки вказані витрати є документально підтвердженими та реально понесеними стороною.

Враховуючи, звільнення позивача за первісним позовом від сплати судового збору згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача за первісним позовом на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у мінімальному розмірі, що підлягає сплаті згідно п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто у розмірі 908 грн.

Враховуючи, звільнення позивача за зустрічним позовом від сплати судового збору згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача за зустрічним позовом на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у мінімальному розмірі, що підлягає сплаті згідно п.п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто у розмірі 908 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 200,206, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 626 гривень 25 копійок; судові витрати на професійну правничу допомогу - 46 гривень 50 копійок.

Стягнути ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень 00 копійок.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, кожного місяця з дня подачі заяви до суду, тобто з 18.10.2021 року і до повноліття дитини; судові витрати по сплаті судового збору - 908 гривень 00 копійок.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04.01.2022 року.

Головуючий суддя Баранов О.І