Справа №: 653/4030/21
Провадження № 2/653/1239/21
У Х В А Л А

іменем України

10 грудня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Ковальчук Н.В., перевіривши виконання вимог статей 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання у володіння та користування в натурі частки майна та встановлення порядку користування присадибною ділянкою,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить:

1) надати у володіння та користування їй частину «будинковолодіння», що знаходиться у спільній частковій власності, в натурі, яка складається з Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ;

2) встановити порядок користування присадибною ділянкою земельною ділянкою, загальною площею 414 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до розташування їх фактичних часток житлового будинку та господарських будівель та споруд, згідно з висновком експерта Грибкової Н.Г. № 42 за результатами проведення судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 06.03.2020, визначивши ОСОБА_1 в особисте користування земельну ділянку 1, площею 81,3 кв.м, визначити ОСОБА_2 в особисте користування земельну ділянку 2, площею 181,7 кв.м, решту земельної ділянки, площею 176 кв.м залишити у загальному користуванні власників.

Позовну заяву належить залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, яка містить дві позовні вимоги, одну майнового характеру, а саме «надання у володіння та користування частини житлового будинку в натурі, що знаходиться у спільній частковій власності» та одну немайнового про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон від 08.07.2011 № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

До матеріалів позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору на суму 908 гривень. Таким чином, суд вважає сплаченим судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, ціну позову у позовній заяві позивачка не визначила, зазначивши «не визначається».

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Враховуючи наведені обставини, позивачка має визначитися з дійсною вартістю частки нерухомого майна, яке просить «надати їй у володіння та користування», у залежності від цього зазначити ціну позову та сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі, виходячи з положень пп. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI (а саме 0,01 х ціна позову, але не менше 908 гривень та не більше 11350 гривень).

Згідно з ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, у разі відсутності оцінки нерухомого майна, враховуючи визначену вартість майна у висновку за результатами проведення судової будівельно-земельно-технічної експертизи, наданому позивачкою, за позовну вимогу майнового характеру вона має сплатити судовий збір у розмірі: 154256 х Ѕ х 0,01 = 771,28. Однак із урахуванням того, що ставка судового збору за позовну вимогу майнового характеру не може бути менше ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачка має сплатити у такому разі 908 гривень (2270 х 0,4).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання у володіння та користування в натурі частки майна та встановлення порядку користування присадибною ділянкою залишити без руху.

Встановити позивачці строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, а саме надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору у сумі 908,00 грн або зазначення підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та надання документів, що підтверджують такі підстави.

У разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук