Житомирський апеляційний суд
Справа №2-83/12 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 18 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №2-83/12 за заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк» про заміну сторони виконавчого провадження

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 03 червня 2021 року, яка постановлена під головуванням судді Сингаївського О.П. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-83/12, виданого 29 серпня 2012 року Корольовським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 211,58 дол.США, пені в сумі 1 000 грн. та 1 820 грн. судових витрат. Просило замінити стягувача АТ «ОТП Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»).

Заяву обґрунтовувало тим, що з 02 березня 2021 року на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. перебуває виконавче провадження №64678479 про примусове виконання виконавчого листа №2-83/12, виданого 29 серпня 2012 року Корольовським районним судом м.Житомира. Між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 24 грудня 2010 року укладені договори купівлі-продажу кредитного портфелю та про відступлення права вимоги, за умовами яких ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло прав вимоги за кредитним договором від 24 січня 2006 року №CNL-001/007/2006 та договором іпотеки від 03 лютого 2006 року №РCNL-001/007/2006. У зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні необхідно замінити стягувача, а саме: АТ «ОТП Банк» на ТзОВ «ОТП Факторинг Україна».

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 03 червня 2021 року у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 лютого 2012 року в цивільній справі №2-83/12, де боржником виступає ОСОБА_1 , замінено сторону стягувача, а саме, ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТзОВ «ОТП Факторинг Україна».

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви АТ «ОТП Банк» про заміну сторони виконавчого провадження. В апеляційній скарзі посилається на те, що позивач у справі, знаючи, що з 24 грудня 2010 року за договорами купівлі-продажу кредитного портфелю та про право відступлення права вимоги у зобов`язанні змінився кредитор, не звернувся до суду з заявою про зміну сторони у справі та не надав відповідних документів, хоча на момент ухвалення рішення від 29 лютого 2012 року всі права за кредитним договором та договором забезпечення основного зобов`язання перейшли від АТ «ОТП Банк» до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Отже, суд першої інстанції не врахував, що кредитор у спірних правовідносинах вибув ще до моменту ухвалення рішення по суті спору. Наголошує на тому, що в заяві про заміну сторони виконавчого провадження фактично йдеться про заміну неналежного позивача на стадії виконання судового рішення, що не передбачено чинним процесуальним законодавством (постанова Верховного Суду від 31 березня 2021 року в справі №641/6120/14-ц).

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ОТП Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що після відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки АТ «ОТП Банк» залишалося стороною у справі на підставі договору комісії від 24 грудня 2010 року, що укладений між ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (комітент) та АТ «ОТП Банк» (комісіонер). Наголошує на тому, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадження в суді першої інстанції боржником не було подано заперечень на вказану заяву.

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Мартинюк Д.В. апеляційну скаргу підтримав із доводів, зазначених у ній. Пояснив, що суд першої інстанції не врахував правових висновків Верховного Суду щодо застосування положень ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України, відповідно до яких вибуття кредитора у спірних правовідносинах має відбутися саме на стадії виконавчого провадження.

Інші учасники справи до суду не з`явилися. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Участь у суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається на судом установлено, що відповідно до ст.1 статуту АТ «ОТП Банк», Акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна» (а.с.138 зворот).

Між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 24 грудня 2010 року укладені договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, за умовами яких Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 24 січня 2006 року №CNL-001/007/2006 та договором іпотеки від 03 лютого 2006 року №PCNL-001/007/2006 (а.с.125-135).

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (зміст частини першої ст.514 ЦК України).

Отже, 24 грудня 2010 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_1 за основним договором та договором, який забезпечує виконання основного зобов`язання.

Разом із тим, 24 грудня 2010 року між сторонами, окрім вищевказаних договорів, був укладений ще один правочин - договір комісії, за умовами якого АТ «ОТП Банк» (комісіонер) зобов`язався вчиняти від свого імені, але за рахунок ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (комітента) правочини, пов`язані з обслуговуванням кредитного портфелю, включаючи, але не обмежуючись таким: проводити претензійну роботу, ініціювати судове провадження та представляти інтереси комітента в суді, у разі якщо боржники не виконують або вчасно не виконують своїх зобов`язань за кредитним договором (підпункт 3.2.3 п.3.2 ст.3 договору комісії).

Отже, після відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, хоча АТ «ОТП Банк» діяло від свого імені, але виключно в інтересах ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», що має суттєве значення для правильного розгляду питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 лютого 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 31 211,58 дол.США заборгованості за тілом кредиту та процентам, 1 000 грн. пені і 1 820 грн. судових витрат (а.с.70-71).

На виконання вказаного вище рішення суду Корольовським районним судом м. Житомира 29 серпня 2012 року виданий виконавчий лист №2-83/12 (а.с.136).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. 02 березня 2021 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №64678479 про примусове виконання вищевказаного виконавчого документа про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача АТ «ОПТ Банк» 31 211,58 дол. США та 2 820 грн. (а.с.137).

За положеннями частини п`ятої ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин першої та другої ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд заміняє таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Доводи апеляційної скарги про те, що в заяві АТ «ОТП Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженні фактично йдеться про заміну неналежного позивача на стадії виконання судового рішення, оскільки рішення ухвалено після відступлення права вимоги, спростовуються укладенням 24 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» договору комісії, а тому, з урахування умов цього правочину (договору комісії), не можна беззаперечно вважати, що у даному казусі йдеться про заміну саме неналежного позивача. Натомість чинним законодавством не заборонено заміняти належного позивача на стадії виконання судового рішення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано замінив стягувача виконавчого провадження ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Аргумент апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року в справі №641/6120/14-ц, є неприйнятним через відмінність правовідносин у наведеній справі і у справі, що переглядається, приймаючи до уваги укладення договору комісії із відповідними його умовами, який у судовому порядку недійсним не визнаний.

Із огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Окрім того, рішення суду, яке набрало законної сили, обов`язкове до виконання.

Відповідно до частини першої ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 03 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: