Єдиний унікальний номер: 448/359/21
Провадження № 2/448/349/21
І м е н е м У к р а ї н и
07.12.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.,
при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,
Вказує, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя всім своїм майном розпорядилася, склавши заповіт на користь позивачки ОСОБА_4 . Покликається на те, що позивачка ОСОБА_4 у встановленому законом порядку прийняла дану спадщину, факт прийняття нею (позивачкою) спадщини стверджується своєчасним зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Зазначає, що позивачка ОСОБА_4 позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою ОСОБА_4 право власності на спірні земельні ділянки, розташовані на території Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .
Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.
Представник відповідача Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, пред`явлених позивачкою ОСОБА_4 , просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності.
Представник третьої особи в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/112 від 19.05.2021р. та копію спадкової справи №87/2010, що заведена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, а подала письмову заяву, в якій зазначила, що не претендує на спірні земельні ділянкиплощею 1,5358 га та площею 0,4174 га на території колишньої Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області, які належали ОСОБА_5 ; не заперечує щодо задоволення позовних вимог, заявлених позивачкою ОСОБА_4 ; подальший розгляд справи за позовом ОСОБА_4 просить проводити без її участі.
Третя особа ОСОБА_2 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та не скерував на адресу суду будь-якої письмової заяви.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_5 .
Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_5 за життя своїм майном розпорядилася, а саме 04.08.2003 року склала заповіт, посвідчений в Поповицькій сільській раді Мостиського району, яким усе свої майно заповіла ОСОБА_4 (позивачці). Даний заповіт зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №80 та в спадковому реєстрі за №39934802.
З матеріалів справи відомо, що спадкодавець ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час своєї смерті проживала та була зареєстрована одна в АДРЕСА_1 .
З копії спадкової справи №87/2010, що заведена у Мостиській державній нотаріальній конторі Львівської області після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що зазначену спадщину прийняла спадкоємець за заповітом дочка спадкодавця ОСОБА_5 позивачка ОСОБА_4 ; факт прийняття нею спадщини стверджується зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.
Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_4 не заявила про відмову від даної спадщини.
Тобто, у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України, позивачка ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .
Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця ОСОБА_5 , та які б у встановлений законом строк прийняли таку, судом не встановлено.
В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки позивачка ОСОБА_4 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.
Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть та копією заповіту спадкодавця ОСОБА_4 ; повідомленням Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області №01-16/112 від 19.05.2021р.; копією спадкової справи №87/2010, що заведена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №737795 від 16.03.2009р.; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №737796 від 16.03.2009р.; листом-повідомленням в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 15.04.2019р. №02-14/212, адресованого позивачці ОСОБА_4 , про неможливість оформлення спадкових прав на спірні земельні ділянки; довідкою виконавчого комітету Поповицької сільської ради від 01.07.2010р. №295; копіями сторінок паспорта позивачки ОСОБА_4 ; іншими матеріалами справи.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).
Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).
Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).
Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно (земельні ділянки) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права власності на вищевказане майно.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.
Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.
З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_5 ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_5 входять зазначені земельні ділянки; право власності на спірні земельні ділянки були посвідчені Державними актами на право власності на земельні ділянки, виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, однак оригінали таких втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом.
Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою ОСОБА_4 права на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Циків Мостиського району Львівської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач Шегинівська сільська рада Яворівського району Львівської області, , місцезнаходження: 81321, с.Шегині, вул.Дружби, 184, Яворівського району Львівської області.

Суддя Ю.В. Кічак