Справа № 131/1332/21
Провадження № 2/131/603/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Балтака Д.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 , за участю служби у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

У листопаді 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позов обґрунтований тим, що 01 жовтня 2021 р. до служби у справах дітей Іллінецької міської ради від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції №5 Вінницького районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області надійшов лист за № 2720/228/1/05-2021 про те, що 30 вересня 2021 р. через службу «102» жителька м. Іллінці повідомила, що ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_6 вигнали з дому двох неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30 вересня 2020 р. службою у справах дітей Іллінецької міської ради проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , та під час обстеження ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_6 повідомили, що вони не виганяли дітей з дому і де зараз діти вони не знають. Однак, 01 жовтня 2021 р. близько 12 год. 00 хв. до служби у справах дітей Іллінецької міської ради звернулася неповнолітні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та повідомили, що їх вигнали з дому мати та її співмешканець ї їм немає де жити у зв`язку з чим вони були змушені переночувати у своєї знайомої ОСОБА_8 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було влаштовано до дитячого відділення Іллінецької міської лікарні. Діти перебували в закладі охорони здоров`я з 01.10.2021 р. по 11.10.2021 р.

Під час перебування в лікарні діти познайомилися з ОСОБА_9 з якою у них склались близькі стосунки, а тому ОСОБА_9 та її чоловік ОСОБА_10 звернулися до Служби у справах дітей Іллінецької міської ради із заявою про те, що вони мають бажання взяти на тимчасове проживання та виховання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та 11 жовтня 2021 р. останніх влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як дітей, що залишилися без батьківського піклування.

16 листопада 2021 р. до служби у справах дітей Іллінецької міської ради надійшов лист від Дашівського навчально-реабілітаційного центру Іллінецького району Вінницької обласної ради про те, що малолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 05.11.2021 р. по 16.11.2021 р. не відвідувала навчальний заклад. На підставі цього 17 листопада 2021 року з метою перевірки даного факту та встановлення місця перебування дитини начальник служби у справах дітей Іллінецької міської ради ОСОБА_11 зробила повідомлення на гарячу лінію «102». Комісією служби у справах дітей Іллінецької міської ради та інспектором СІОП Обертинською А.А. було здійснено виїзд до будинку де проживає ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_7 . Побачивши комісію, яка наближається до будинку ОСОБА_1 тримаючи за руку свою малолітню доньку ОСОБА_5 почали тікати через сусіднє подвір`я та зникли у невідомому напрямку.

18 листопада 2021 р. комісія в складі головного спеціаліста юрисконсульта служби у справах дітей Іллінецької міської ради ОСОБА_18, психолога КЗ ТСЦО Іллінецької міської ради ОСОБА_19, поліцейського офіцера громади Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Недошовенка О.В. та поліцейського офіцера громади Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Підгаєвського В.А. відвідала сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . На момент обстеження їхня донька ОСОБА_5 знаходилася в ліжку вкрита теплою ковдрою, одягнена у кофту, штани та теплі шкарпетки. Одяг на дитині був брудний та старий. Єлизавета була голодна та тремтіла від холоду. Сарай в якому проживає сім`я не опалюється, на момент обстеження на вулиці було -9°С, в приміщенні відчувалася така сама температура. У сім`ї повністю відсутні продукти харчування, засоби гігієни, дитячий одяг. Після останнього відвідування, яке відбулося 25 жовтня 2021 р. умови проживання не змінилися, хоча ОСОБА_1 та ОСОБА_7 обіцяли зробити належні умови проживання дітям. У зв`язку з вище викладеним та за результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини встановлено, що малолітня ОСОБА_5 не може залишатись разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , тому 19 жовтня 2021 року ОСОБА_5 влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

Позивач вказав, що на даний час сім`я проживає в напіврозваленому сараї, де холодно, наявне несправне пічне опалення, відсутня електроенергія, підлога земляна, діти сплять на одному ліжку опорою для якого служать цеглини, а їжа готується на вогнищі біля сараю. Приміщення не відповідає санітарно - гігієнічним нормам. На момент обстеження в сім`ї немає засобів особистої гігієни, запасів продуктів харчування, запасів дров, недостатня кількість одягу, взуття відповідно до віку, статі дітей та сезону, хоча дуже часто небайдужі люди також намагаються допомогти цій сім`ї та надають речі. На час обстеження діти брудні, одяг на них старий та порваний, не чистий. У сім`ї наявні часті конфлікти, домашнє насильство, зокрема, фізичне насильство, на підставі зазначено позивач просить суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дітей внаслідок ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26 листопада 2021 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву якою позовні вимоги визнала повність та просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим частиною 3 статті 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно частин 3-4 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд дослідивши наявні у матеріалах справи докази дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом установлено, що як вбачається із змісту свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_1 (а.с.17), свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 серії НОМЕР_2 (а.с.18), свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 серії НОМЕР_3 (а.с. 19) та свідоцтва про народження ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 серії і- НОМЕР_4 (а.с. 20) відповідач у справі ОСОБА_1 є їх рідною матір`ю.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статней 126, 133, 135 СК України № 6 сформованого 27.08.2021 р. батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_9 , однак, як вбачається із пояснень неповнолітньої ОСОБА_2 (а.с.27) свого батька остання не знає та ніколи не бачила.

Зі змісту характеристики директора Дашівської навчально-реабілітаційного центру Коваленко А., у якому навчається ОСОБА_2 та являється ученицею 10-го класу, остання характеризується посередньо, авторитетом серед однолітків не користується, друзів має мало та зазначено, що мати не займаються належним вихованням доньки.

Зі змісту витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України № 4 сформованого 27.08.2021 р. (а.с. 22) батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , записаний відповідно до частини 1 статті 135 СК України зі слів матері ОСОБА_13 .

Змістом характеристики наданої директором Дашівського навчально-реабілітаційного центру Коваленко А., ОСОБА_3 являється ученицею 8-го класу, та характеризується посередньо, до навчання ставиться сумлінно, авторитетом серед однолітків не користується, друзів має багато однак здатна до конфліктів, зазначено, що мати не займаються належним вихованням доньки (а.с.28).

Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України № 3 сформованого 27.08.2021 р. батько ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 також записаний відповідно до частини 1 статті 135 СК України зі слів матері ОСОБА_13 (а.с.23).

Із характеристики директора Дашівського навчально-реабілітаційного центру ОСОБА_14 являється учнем 3-го класу, та характеризується посередньо, агресивний, неврівноважений, зазначено, що мати не приділяє належної уваги вихованню сина (а.с.29).

Батьком малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що свідчать дані витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 СК України № 6 сформованого 27.08.2021 р. За змісту характеристики директора Дашівського навчально-реабілітаційного центру ОСОБА_15 є ученицею дошкільної групи, характеризується позитивно та батьки приділяють належну увагу доньці.

Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи від 16.06.2021 р. (а.с.38-45) у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_12 які за даною адресою не проживають, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 , також зазначається, що будинок розташований за вищевказаною адресою перебуває у аварійному стані, умови проживання дітей незадовільні, діти брудні та не мають свого місця для відпочинку, сплять з батьками на брудних ліжках без постільної білизни та не створені умови для належного розвитку та виховання дітей. Окрім того, згідно висновку оцінки потреб особи складеного 16.06.2021 р. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_13 , ніде не працює, зловживає спиртними напоями разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , також із останнім вчиняють домашнє насильство, ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо своїх дітей, а також не підтримує помешкання в належних санітарно-гігієнічних умовах, на підставі чого з ОСОБА_1 неодноразово проведено профілактичну бесіду, що підтверджується актом профілактичної бесіди від 25.10.2021 року (а.с.48-49).

Як вбачається із наказів служби у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області про тимчасове ваштування дітей залишених без батьківського піклування від 11.10.2021 р. № 81/01-07 та 82/01-07 і наказу № 86/01-07 від 19.11.2021 р. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 влаштовано на тимчасове проживання у сім`ю ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.35-37).

Згідно змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницької області від 21.10.2021 р. № 295 служба у справах дітей вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10 відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 , є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с.67-70).

Окрім того, як вбачається із висновку про невідкладне відібрання у ОСОБА_1 дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницької області від 18.11.2021 р. № 335 у ОСОБА_1 відібрано дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки за результатами перевірки рівня безпеки дітей встановлено, що діти не можуть проживати зі своєю матір`ю (а.с.71-73).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовільнити з наступних підстав.

Змістом частини 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положеннями статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із частинами 2, 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною 1 статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Змістом пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При цьому згідно змісту пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 р. передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 6 Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм зловживань, відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (стаття 19 Конвенції).

При цьому позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

У статті 9 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 р. встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини 4 статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

Так, ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 р. (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

В рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 р. ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Положеннями статі 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень по суті позовних вимог суду не надала, своєї участі у судових засіданнях не забезпечила, натомість надала суду заяву якою не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, відносно її дітей, що додатково підтверджує небажання приймати участь у житті своїх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки зібрані у справі докази свідчать про те, що відповідач, протягом тривалого часу не приділяє належної уваги розвитку своїм дітям та свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення та не створює умов для отримання належної освіти, натомість, установлено, що в сім`ї присутнє фізичне насилля відносно дітей.

Така поведінка відповідача свідчить про умисність ухилення її від виконання вказаних обов`язків, оскільки відповідач свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей відповідатиме їх інтересам.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до статті 169 СК України, відповідач, у разі зміни поведінки, способу життя та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а отже є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 148, 150, 155, 164-166 СК України, ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути із ОСОБА_1 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) грн судового збору на користь держави.

Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: виконавчий комітет Іллінецької міської ради Вінницької області, , адреса місця знаходження: 22700, Вінницька область, Вінницький район, м. Іллінці, вул. Соборна, 19.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Служба у справах дітей Іллінецької міської ради Вінницької області, , адреса місця знаходження: 22700, Вінницька область, Вінницький район, м. Іллінці, вул. Соборна, 19.

Суддя: