У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чальцевої Т.В.,

секретаря Бабенко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мануїлової Н.В.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мануїлової Н.В. та про скасування постанови про арешт грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог вказав, що постановою вiд 10.02.2021 року відносно нього відкрито виконавче провадження № 64445610 державним виконавцем Волноваського районного вiддiлу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкiв) Мануїловою Н.В. щодо стягнення боргу у сумі 43 583, 26 грн. та судового збору у сумі 840, 80 грн. Постановою від 10.02.2021р. державним виконавцем Волноваського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мануіловою Н.В. був накладений « арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритi пiсля винесення постанови про арешт коштiв боржника, крiм коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику». Скаржник зазначає, що він має в користуванні особову картку АТ «ПриватБанк» (особовий картковий рахунок № НОМЕР_1 ), на яку отримує пенсію. Іншi виплати (перекази) на дану картку з часу її отримання не зараховувались. Про арешт грошових коштів йому стало відомо у квітні 2021р., коли він не мав можливість скористатися пенсією, що була зарахована на вищевказаний картковий рахунок. У вiддiленні Приватбанку було рекомендовано звернутися до Волноваського вiддiлу ДВС. 04.06.2021 р. Він звернувся до зацікавленої особи з заявою, щодо надання роз`яснення з приводу підстав арешту його коштів та надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанови про арешт кошті боржника по даному виконавчому провадженню. 14.06.2021 р. ОСОБА_1 отримав поштовий лист від зацікавленої особи, який містив відповідь на заяву та копії вищевказаних постанов. В подальшому, у червні 2021 року, через мобільний додаток «Приват24», помітив, що з квітня 2021 р. зарахування пенсії на його банківську картку зменшилось приблизно на 20%. Для з`ясування підстав утримання, звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2021р., вбачасться, що дійсно з квітня 2021 р. здiйснюється утримання 20% з пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Волноваського районного вiддiлу ДВС вiд 18.02.20921р. «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендiю та iншi доходи». Отримавши відповіді на свої заяви вiд зацікавленот особи та від ГУ ПФ у Донецькій області стало зрозуміло, що одночасно здійснений арешт на особовий картковий рахунок № НОМЕР_1 (постанова від 10.02.2021р.), на яку скаржник отримує пенсію, та утримується з пенсії щомісячно 20% на погашення суми боргу (постанова від 18.02.2021 р.). Оскільки пенсія є єдиним доходом ОСОБА_1 і з квітня 2021 року він не має взагалі джерела для існування, він вдруге, 19.07.2021р., звернувся до зацікавленої особи з заявою, в якiй просив скасувати арешт з його особового карткового рахунку, враховуючи те, що рiшення суду виконується шляхом утримання 20% з його пенсії Волноваським об`сднаним управлінням Пенсійного фонду і на останньою суму пенсії, тобто 80%, він міг би існувати. Відповіді на вказану заяву не надійшло. 04.10.2021р. він втретє звернувся до зацікавленої особи з заявою про скасування арешту з його особового карткового рахунку. Вiдповiдi вiд зацікавленої особи по справі на його заяву від 04.10.2021р. не надійшло. Дій, щодо скасування арешту з його особової банківської картки, державним виконавцем до теперiшнього часу не здiйснено. У зв`язку з вищевикладеним, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить задовольнити скаргу у повному обсязі.

В судове засідання скаржник та його представник не з`явились, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на вимогах скарги наполягали та просили їх задовольнити.

В судове засідання зацікавлена особа не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, «неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду».

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 27.12.2019р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 7)

17.11.2020р. Волноваським районним судом Донецької області видано виконавчий лист у справі № 221/6107/20 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 25 290 грн., інфляційні 11 218, 97 грн., проценти за користування позикою 7 074,29 грн., а всього - 43 583, 26 грн., а також судового збору у сумі - 840,80 грн..

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 64445610 від 10.02.2021р., вбачається, що державним виконавцем Волноваського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мануіловою Н.В. відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 43 583, 26 грн. та судового збору у сумі 840,80 грн. ( а.с. 8)

Згідно постанови про арешт коштів боржника серії ВП № 64445610 від 10.02.2021р., вбачається, що державним виконавцем Волноваського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мануіловою Н.В. накладено «арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритi пiсля винесення постанови про арешт коштiв боржника, крiм коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику» ( а.с. 9).

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.07.2021р., вбачасться, що дійсно з квітня 2021 р. здiйснюється утримання 20% з пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Волноваського районного вiддiлу ДВС вiд 18.02.20921р. серії ВП № 64445610 «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендiю та iншi доходи» ( а.с. 14-20).

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, відповідно до вищенаведених положень Конституції України та Конвенції кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільного права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження"державний виконавець пiд час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та iншi цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.73 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнення не може бути звернено на такі виплати. 1) вихідну допомогу, що виплачується в раз звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) цільове забезпечення, надбавки до заробітної плати, iншi кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; б) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дiтей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на iншу допомогу на дiтей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого пiдсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Частинами 1, 2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та iншi доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення перiодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець мас право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та iншi доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищую пяти мiнiмальних розмiрiв заробітної платн

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження визначено, що iз заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за iншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом. - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не бiльш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сiм i (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або iншим ушкодженням здоровья, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за iншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків.

Згідно з абз. 2 ч.2, п.1 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такi кошти заборонено законом.

Згідно із положеннями ст 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Здійснюючи аналіз наданих доказів, а також повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався скаржник, як на підставу своїх вимог, які були досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до впевненості, що доводи скарги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Частинами 1 і 4 ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, приймаючи до уваги той факт, що в іншому порядку усунути перешкоди у вільному володінні та розпорядженні майном скаржник не може, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 16, 321, 328 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 13, 18, 28, 175, 176, 177, 258, 260, 265, 268, 273, 391, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 18, 59,68, 70, 73, Закону України « Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мануїлової Н.В- задовольнити.

Скасувати постанову Волноваського районного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.02.2021р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 64445610.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Чальцева