Ухвала

05 березня 2021 року

м. Київ

справа № 203/2580/20

провадження № 61-2587ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на постанову

Дніпровського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі - ПрАТ «ДТРЗ») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі

126 324, 96 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТРЗ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТРЗ» про стягнення середнього заробітку

за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ДТРЗ» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 січня 2020 року

по 25 червня 2020 року у розмірі 125 086, 48 грн.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

17 лютого 2020 року до Верховного Суду ПрАТ «ДТРЗ» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, посилаючись на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також

на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права,

що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У заяві, доданій до касаційної скарги, заявник просить поновити строк

на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те,

що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції було отримано 25 січня 2021 року, що підтверджується копією конверта Дніпровського апеляційного суду.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження на підставі частини другої

статті 390 Цивільного процесуального кодексуУкраїни підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ПрАТ «ДТРЗ» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі, однак суд касаційної інстанції погоджується з доводами ПрАТ «ДТРЗ», що касаційна скарга стосується питання права, яке може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 грудня

2020 року задовольнити.

Поновити акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» строк на касаційне оскарження постанови

Дніпровського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року.

Витребувати з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська вищезазначену цивільну справу (№ 203/2580/20).

Надіслати позивачу копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити їй право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк до 19 березня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншому учаснику справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович