П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/15758/21

Провадження № 22-ц/4815/1554/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

учасники справи:

позивачі співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ,

відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» «Рівнегаз»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року у складі судді Левчука О. В., постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в :

Співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 звернулися до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Рівнегаз» про зобов`язання нараховувати газ за нормами споживання природного газу населенням, зобов`язання здійснити перерахунок газу та плати за розподіл (доставку) природного газу.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 рокувказану позовну визнано неподаною та повернуто заявникам.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, яка передбачає, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, та обґрунтована тим, що позивачами не було виконано вимог ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2021 року про усунення недоліків позовної заяви, які, в свою чергу, зводились до необхідності сплати судового збору за її подання, та надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, типових договорів розподілу природного газу та правовстановлюючих документів на квартири.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи, співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 оскаржили її в апеляційному порядку. Зазначають, що до цієї апеляційної скарги включено також заперечення проти ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2021 року, якою позовну заяву залишено без руху, і яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. В поданій апеляційній скарзі заперечують висновок суду першої інстанції про те, що стороною позивача не було усунуто недоліки позовної заяви, які визначені ухвалою про залишення без руху. Доводять, що сплата судового збору за їхнім позовом не передбачена, оскільки суть позовних вимог зводиться до захисту їхніх прав споживачів, оскільки вони є побутовими споживачами природного газу. Зазначають про те, що типовий договір розподілу природного газу укладений ними з 2016 року та визнається обома сторонами, а тому, без отримання відзиву на позов, вимога суду про надання доказу цьому факту є передчасною. Додає, що вимога надати типові договори розподілу природнього газу некомпетентна, оскільки ці договори є договорами приєднання, і жодними нормативно-правовими актами не передбачено їх двостороннього підписання на паперовому носії. В частині не підписання позивачами ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 заяви про усунення недоліків позовної заяви пояснюють, що позивачі у цьому спорі діють самостійно, і позиція вказаних осіб щодо не усунення недоліків позовної заяви не впливає на процесуальну поведінку інших позивачів. З наведених міркувань просять скасувати ухвали суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Рівнегаз» про зобов`язання нараховувати газ за нормами споживання природного газу населенням, зобов`язання здійснити перерахунок газу та плати за розподіл (доставку) природного газу звернулися співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ..

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 2021 року вказана позовна заява залишена без руху.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху обґрунтована тим, що правовідносини, які виникли між сторонами за позовом, не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак вказаний позов підлягає оплаті судовим збором у встановленому законом розмірі, чого позивачами при зверненні до суду не було зроблено.

Така вимога, на думку апеляційного суду, суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається із позовної заяви, співпозивачі поставили перед судом вимогу про захист прав споживачів із посиланням на положення відповідного закону.

Так, згідно п. 2, 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

ціну продукції визначено неналежним чином .

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», побутовий споживач фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Наведені норми вказують на те, що позивачі у даному спорі є споживачами природного газу, постачальником якого є відповідач, і спірні правовідносини між ними виникли саме з приводу надання відповідачем послуг позивачам як споживачам таких послуг, а тому вони підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», котрим встановлено пільги по сплаті судового збору за подання позовної заяви про захист прав споживачів у вигляді звільнення від його сплати.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив також із того, що позивачами не додано до позовної заяви доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, типових договорів розподілу природного газу та правовстановлюючих документів на квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За змістом п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, в порушення вказаної процесуальної норми суд першої інстанції фактично надав оцінку доказам під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, що є передчасним, оскільки питання оцінки доказів вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті спору. Питання про відсутність доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є процесуальним питанням, яке вирішуються судом під час судового засідання (або під час проведення підготовчого провадження), а не на стадії відкриття провадження у справі, оскільки ці обставини є предметом дослідження в ході розгляду справи по суті, тому суд не вправі через недостатнє викладення обставин або неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачам, суд першої інстанції виходив із того, що заява про усунення недоліків позовної заяви, яка подана на виконання вимог ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 19 серпня 20211 року, підписана не усіма позивачами, а тому позовну заяву слід повернути з підстав невиконання позивачами вимог ухвали про усунення недоліків.

Така позиція суду суперечить положенням ч. 1 ст. 50 ЦПК України, згідно якої позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Процесуальна поведінка позивачів ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , яка виявилась у не підписанні заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, є вільними волевиявленням учасника цивільного процесу, та не повинна обмежувати рівнозначну свободу волевиявлення інших учасників цього процесу.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини у справі «Буланов та Купчик проти України» вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутій проти Хорватії».

Виходячи з того, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд, зважаючи на те, що відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, а також беручи до уваги, що оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про визнання неподаною позовної заяви співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та її повернення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2021 року скасувати.

Справу за позовом співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 . До Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Рівнегаз» про зобов`язання нараховувати газ за нормами споживання природного газу населенням, зобов`язання здійснити перерахунок газу та плати за розподіл (доставку) природного газу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.