Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2021 Справа №607/17752/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., прокурора Колесник Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

в с т а н о в и в :

Керівник Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Тернопільською окружною прокуратурою з`ясовано, що 22 липня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001693 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що 22 липня 2020 року близько 16:20 год. водій ОСОБА_1 керував технічно справним автомобілем «Mercedes Benz C220», р.н. НОМЕР_1 , та рухався із трьома пасажирами в салоні автомобіля по вул. Кривоноса в м. Тернопіль, наближаючись до регульованого сигналом перехрестя вул. Мазепи вул.Львівська вул. Бережанська вул. Кривоноса в м. Тернопіль. Перед даним перехрестям водій ОСОБА_1 зупинився на забороняючий рух червоний сигнал світлофора біля правого краю проїзної частини дороги, маючи на меті рухатись прямо в напрямку вул. Львівська. В момент, коли на світлофорі ввімкнулась додаткова секція із зеленою стрілкою праворуч, водій ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 16.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі ПДР України), не продовжив рух у напрямку, що вказує стрілка, та всупереч вимогам п.п. 8.7.3 е), 16.3 ПДР України розпочав рух на червоний сигнал світлофора, після чого зупинився за світлофором і за лінією дорожньої розмітки 1.12 ПДР України у лівій смузі руху. В подальшому водій ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в момент коли на світлофорі був увімкнений червоний сигнал світлофора для руху прямо із вул. Кривоноса на вул. Львівська, розпочав рух, виїхавши на перехрестя, де допустив зіткнення із технічно справним мотоциклом «Lifan LF150-2E», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки та великого горбика правої плечової кістки, який у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості п.п. 2.2.1., 2.2.2 Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 8.7.3 е), 10.1 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 .

Згідно інформації КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», потерпіла у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_2 з 22.07.2020 по 06.08.2020 проходила стаціонарне лікування у травматологічному відділенні вказаного медичного закладу з діагнозом: поєднана травма. Закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням. (29.07.2020.- Відкрита репозиція МОС перелому хірургічної шийки правої плечової кістки LCP по типу PHILOS.) Закрита травма грудної клітки. Забій обох легень. Забійні осадження обох колінних суглобів. Метаболічна кардіоміопатія. Вартість затрат на лікування та перебування становить 20 234, 75 гривень.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25.09.2020 у справі № 607/14373/20 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження № 0001693 закрито на підставі ст. 46 КК України. Цивільний позов залишено без розгляду.

Статутом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 28 липня 2017 року № 7/16/20 визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Власником, засновником та органом управління Підприємством виступає Тернопільська міська рада. Таким чином, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь держави в особі Тернопільської міської ради.

З дати надіслання кримінального провадження № 0001693 до суду з обвинувальним актом, по день подання позову, уповноважений орган не вжив жодних заходів щодо захисту інтересів держави. Саме бездіяльність Тернопільської міської ради, як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, та КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», зі звернення до суду з позовом про стягнення коштів до місцевого бюджету, свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів територіальної громади (великого числа громадян), що підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з даним позовом до суду.

Звернення прокурора до суду в даному випадку спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання наповнення бюджету коштами, які в подальшому спрямовуються на фінансування закладу охорони здоров`я.

З огляду на зазначене, керівник Тернопільської окружної прокуратури просила суд стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Тернопільської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в лікувальному закладі КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в сумі 20 234, 75 грн., які перерахувати в дохід міського бюджету.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури Колесник Г.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задоволити.

Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явилася, подавши попередньо заяву про розгляд справи без участі представник, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Представник комунального некомерційного підприємства «Тернопільська комунальна лікарня швидкої допомоги» в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про доцільність задоволення вимог, виходячи з наступного.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2020 року у справі № 607/14373/20 встановлено, що ОСОБА_1 , 22 липня 2020 року о 16 год. 20 хв. керував технічно - справним автомобілем «Mercedes - Benz С220», р.н. НОМЕР_1 , та рухався із трьома пасажирами в салоні автомобіля по вул. Кривоноса м. Тернопіль, наближаючись до регульованого сигналом перехрестя вул. Мазепи - вул. Львівська - вул. Бережанська - вул. Кривоноса м. Тернопіль. Перед даним перехрестям водій ОСОБА_1 зупинився на забороняючий рух червоний сигнал світлофора біля правого краю проїзної частини дороги, маючи на меті рухатись прямо в напрямку вул. Львівська. В момент коли на світлофорі ввімкнулась додаткова секція із зеленою стрілкою праворуч, водій ОСОБА_1 в супереч вимогам п. 16.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України) не продовжив рух у напрямку, що вказує стрілка та в супереч вимогам п.п. 8.7.3 е), 16.3 ПДР України розпочав рух на червоний сигнал світлофора після чого зупинився за світлофором і за лінією дорожньої розмітки 1.12 ПДР України у лівій смузі руху. В подальшому водій ОСОБА_1 порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в момент коли на світлофорі був увімкнений червоний сигнал світлофора для руху прямо із вул. Кривоноса на вул. Львівська, розпочав рух виїхавши на перехрестя, де допустив зіткнення із технічно - справним мотоциклом «Lifan LF150-2E» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Унаслідок дорожньо-транспортної водій ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки та великого горбика правої плечової кістки, який у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п. 2.2.1., 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 8.7.3 е), 10.1 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 .

Вказаною ухвалою у справі № 607/14373/20 звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України. Кримінальне провадження №0001693 закрито.

Згідно ч. 6 ст.82ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

07 вересня 2020 року КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» надало відповідь № 1400 на запит старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, у якому повідомило, що на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «ТМКЛШД» перебувала пацієнтка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 липня 2020 року по 06 серпня 2020 року (15 ліжко-днів) з діагнозом: поєднана травма. Закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням. (29.07.2020.- Відкрита репозиція МОС перелому хірургічної шийки правої плечової кістки LCP по типу PHILOS.) Закрита травма грудної клітки. Забій обох легень. Забійні осадження обох колінних суглобів. Метаболічна кардіоміопатія. Вартість лікування: ліжкодні: 15 л.д. х 1034,32 = 15514,80. Лікування: 4719,95. Загальна сума: 20 234,75.

На запити керівника Тернопільської окружної прокуратури від 23 червня 2021 року № 5900ВИХ-21, від 04 червня 2021 року №5063ВИХ-21 адміністрація КНП «ТМКЛШД» повідомляла, що лікарня не зверталася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого від злочину, оскільки дане питання не належить до їхньої компетенції.

На запити керівника Тернопільської окружної прокуратури № 2330ВИХ-21 від 18.03.2021, виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив, що Тернопільською міською радою позовна заява щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат, понесених на лікування потерпілої ОСОБА_2 від злочину не подавалась. Тернопільська міська рада не заперечувала щодо подання Тернопільською окружною прокуратурою позову в інтересах держави в особі фінансового управління Тернопільської міської ради ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

04 червня 2021 року Тернопільська окружна прокуратура звернулася із листом № 5063ВИХ-21 до директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та із листом № 5067ВИХ-21 від 04 червня 2021 року до Тернопільського міського голови, у якому повідомила, що прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру, шляхом подачі позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 на суму 20 234, 75 грн.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня звиклої допомоги» є юридичною особою комунальною організацією, що здійснює такі види діяльності: діяльність лікарняних закладів (основний); загальна медична практика.

Рішенням Тернопільської міської ради від 25 жовтня 2019 року № 7/39/131 «Про внесення змін в рішення міської ради від 28 липня 2017 року №7/16/20 «Про реорганізацію міських комунальних лікувальних закладів» внесено зміни в додатки до рішення міської ради від 28 липня 2017 року №7/16/20 «Про реорганізацію міських комунальних лікувальних закладів» та викладено статути комунальних некомерційних підприємств у новій редакції.

Статутом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 25 жовтня 2019 року № 7/39/131, визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Власником, засновником та органом управління Підприємством виступає Тернопільська міська рада.

Статтею 1311 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3, п. 2 ч. 4 ст.23Закону України«Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

В силу положень ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу

На запити керівника Тернопільської окружної прокуратури від 23 червня 2021 року № 5900ВИХ-21, від 04 червня 2021 року № 5063ВИХ-21 адміністрація КНП «ТМКЛШД» повідомляла, що лікарня не зверталася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого від злочину, оскільки дане питання не належить до їхньої компетенції.

На запити керівника Тернопільської окружної прокуратури № 2330ВИХ21 від 18 березня 2021 року та № 5067ВИХ-21 від 04 червня 2021 року, виконавчий комітет Тернопільської міської ради повідомив, що Тернопільською міською радою позовна заява щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат, понесених на лікування потерпілої від злочину не подавалась.

Як убачається із матеріалів цивільної справи, 26 серпня 2021 року Тернопільська окружна прокуратура звернулася із листом № 8167ВИХ-21 до директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та із листом № 8166ВИХ-21 від 26 серпня 2021 року до Тернопільського міського голови, у якому повідомила, що прокуратурою будуть вживатися заходи представницького характеру, шляхом подачі позовної заяви до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 на суму 20 234, 75 грн.

Наведені обставини, дають право Тернопільській обласній прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи заяву по суті суд вважає, що до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

За правилами ч. 1 ст.1206ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2020 року у справі № 607/14373/20 встановлено, що порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно ч. 3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я».

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545від 16липня 1993року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» передбачено, що на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжкоднів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжкодень проводиться виходячи з фактичної кількості ліжкоднів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За вказаних обставин, враховуючи те, що потерпілій ОСОБА_2 були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська комунальна лікарня швидкої допомоги» та, відповідно, закладом охорони здоров`я понесено витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 у сумі 20 234, 75 грн., суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь держави в особі Тернопільської міської ради, кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в лікувальному закладі КНП «Тернопільська комунальна лікарня швидкої допомоги» в сумі 20 234, 75 грн., які перерахувати в дохід міського бюджету.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 244, 263, 268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Тернопільської міської ради, кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в лікувальному закладі КНП «Тернопільська комунальна лікарня швидкої допомоги» в сумі 20 234, 75 грн., які перерахувати в дохід міського бюджету за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Тернопільській області/тг м. Тернопіль/24060300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок р/р: UA0019751, код класифікаці доходів до бюджету: 24060300 «Інші надходження», призначення платежу відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілих від злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 2 270, 00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити сторін:

Позивач: Тернопільська окружна прокуратура, бульвар Шевченка, 7, м. Тернопіль.

в інтересах:

Тернопільська міська рада, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, .

КНП «Тернопільська комунальна лікарня швидкої допомоги», вул. Шпитальна, 2, м. Тернопіль, кож .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк