Справа № 345/3838/14-ц
Провадження № 22-ц/4808/171/21
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А,

з участю секретаря Єлісевич О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Голинської сільської ради Калуського району, правонаступником якої є Калуська міська рада Івано-Франківської області, на рішення Калуського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року, в складі судді Миговича О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Свої вимоги мотивував тим, що 10.02.2014 року він уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нерухомого майна АЗС, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене в договорі майно на момент підписання договору належало продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 19 грудня 2012 року. Вказаний документ відповідачка надала позивачу при підписанні договору купівлі-продажу. Договірна ціна зазначеного нерухомого майна була обумовлена ними та закріплена у пункті 2.1 договору розміром 41 000 грн. У відповідності до пункту 1.1. Договору - Відповідач зобов`язувався продати (передати у власність), а він прийняти та оплатити вказаний об`єкт нерухомості.

На виконання умов договору позивачем було сплачено відповідачу кошти в сумі 41 000 грн. Факт отримання цих коштів відповідачем підтверджується наданою нею розпискою від 15 травня 2014 року. Такий порядок оплати за нерухоме майно визначено пунктом 2.2. договору. Після здійснення позивачем повного розрахунку за придбаний об`єкт нерухомості, відповідачкою на підставі пунктів 3.1, 3.2, 7.4 договору передано ОСОБА_1 його у володіння і користування, що підтверджується Актом приймання-передачі від 15 травня 2014 року.

Відповідно до договору сторони зобов`язались протягом одного місяця з дня підписання Договору посвідчити його нотаріально, однак відповідачка договірні зобов`язання не виконувала та від подальшого нотаріального посвідчення відмовлялася, а тому позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року позов задоволено. Визнано дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10.02.2014 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визнано за ОСОБА_1 право власності в цілому на нерухоме майно АЗС що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: нежитлове приміщення операторної будки позначеної в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 4.2 м.кв.; незавершену будівництвом будівлю позначену в технічному паспорті літерою «Б», площею забудови 5 м.кв., готовністю 10%.; незавершену будівництвом будівлю позначену в технічному паспорті літерою «В», площею забудови 5 м.кв., готовністю 10%.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Голинської сільської ради - Іванів О.Б., як представник особи яка не брала участі у розгляді справи, подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що позиція суду по дані справі не ґрунтується на вимогах закону.

Апелянт зазначив, що позивач не надав суду жодних доказів того, що відповідачка ОСОБА_2 являлася власником об`єктів нерухомості в с. Голинь Калуського району, що є предметом договору.

Зазначає, що позивачем ОСОБА_3 надано суду копію договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом об`єкту нерухомості від 10.02.2014 року, який укладений між ним та ОСОБА_2 . Остання являлася власником нерухомого майна АЗС, що знаходилась в с. Голинь Калуського району, на підставі договору купівлі-продажу від 19 грудня 2012 року, укладеного між нею та ПАТ «Концерн Галнафтогаз».

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2012 року, ОСОБА_2 придбала у ПАТ «Концерн Галнафтогаз» за 75000 грн нерухоме майно АЗС, яке згідно специфікації до договору являє собою чотири автозаправні блокпунти, паливну, мірник і касовий апарат «Ера». Фактично за цим договором, відповідачка придбала об`єкти рухомого майна, а не об`єкти нерухомості. Крім того, договір купівлі-продажу від 19.12.2012 року між ПАТ «Концерн Галнафтогаз» та ОСОБА_4 , підлягав нотаріальному посвідченню. Тобто, відповідачка ОСОБА_2 не була власником відчужених об`єктів нерухомості.

В матеріалах справи є копія технічного паспорта на громадський будинок АДРЕСА_2 , який виконаний Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на нерухомість 17.09.2012 року, згідно якого за адресою АДРЕСА_1 вбачається наявність операторної будки (А) готовністю 10%, незавершеної будівництвом будівлі (Б) готовністю 10% та незавершеною будівництвом будівлі (В). Однак вказані об`єкти незавершеного будівництва ніколи не існували, Голинською сільською радою ніколи не присвоювався на жодний об`єкт нерухомості адреса АДРЕСА_1 . Якщо на час укладення договору купівлі-продажу від 19.12.2012 року між ПАТ «Концерн Галнафтогаз» та ОСОБА_2 вже було проведено інвентаризацію об`єктів нерухомості Івано-Франківським ОБТІ, згідно даного технічного паспорта, то ці об`єкти мали б бути відображені в укладеному договорі купівлі-продажу.

Апелянт ставить під сумнів будь-яку участь відповідачки ОСОБА_2 в укладенні нею договорів купівлі-продажу, копії яких додано позивачем до матеріалів справи, оскільки підпис від імені ОСОБА_2 на договорі купівлі-продажу незавершеного будівництвом об`єкту нерухомості від 10.02.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачкою, та підпис від імені відповідачки на договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2012 року, укладеного між ПАТ «Концерн Галнафтогаз» та відповідачкою, виконані не однією і тією ж особою.

Зазначає, що державний акт про право постійного користування землею, який доданий позивачем - видано на Долинське підприємство по забезпеченню нафтопродуктами, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані про права на цю земельну ділянку ПАТ «Концерн Галнафтогаз».

Фактично позивач шляхом перекручування дійсних обставин справи, шляхом подання завідомо неправдивих доказів по справі, ввів суд в оману, що призвело до поставлення судом незаконного рішення, і тим самим визнано право власності за позивачем на (неіснуючі) об`єкти нерухомості, що нібито розміщені на земельній ділянці, площею 0,15 га в с. Голинь Калуського району.

Зареєструвавши за собою право власності на вказані об`єкти нерухомості, позивач почав виготовляти технічну документацію на земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер та вимагає від Голинської сільської ради передачі йому у власність вказаної земельної ділянки.

Завдяки такому рішенню суду у позивача ОСОБА_1 виникло право на користування земельною ділянкою площею 0,15 га в с. Голинь, згідно ст. 120 ЗК України.

Таким чином, Голинська сільська рада (територіальна громада) фактично позбавляється права на частину земельної ділянки площею 0,15 га, оскільки право на цю земельну ділянку виникло у позивача на підставі незаконного рішення суду. Фактично рішення Калуського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року впливає на права та обов`язки Голинської сільської ради, яка в даній справі повинна бути учасником процесу в якості третьої сторони.

Апелянт просить залучити Голинську сільську раду до участі в якості третьої сторони, призначити по справі почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання чи підписи від імені ОСОБА_2 у договорі купівлі-продажу незавершеного будівництвом об`єкту нерухомості від 10.02.2014 року який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.2012 року, який укладений між ПАТ "Концерн Галнафтогаз" та ОСОБА_2 виконані однією особою чи ні. Крім того, апелянт просив також призначити по справі будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити запитання чи розміщені на земельній ділянці 0,15 га кадастровий номер :01:008:0155 в с. Голинь будь-які об`єкти нерухомості, в тому числі незакінчені будівництвом.

Апелянт просить скасувати рішення Калуського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що апелянтом не подано суду доказів того, що оскарженим рішенням суду порушено будь-які права Голинської сільської ради, тому просив апеляційне провадження в справі закрити.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.02.2021 року до участі у розгляді справи залучено правонаступника Голинської сільської ради Калуського району - Калуську міську раду.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта Шпитальний Р. підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, клопотання про призначення у справі судових почеркознавчої та будівельно-технічної експертизи не підтримав.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надіслав на адресу суду заяву, у якій заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив справу розглядати у його та позивача відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження в справі слід закрити, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статі 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною третьою статті 352 ЦПК України передбачено, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження№ 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що «у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті».

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 10.02.2014 року він уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нерухомого майна АЗС, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вказане в договорі майно на момент підписання договору належало продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 19 грудня 2012 року.

На виконання умов договору позивачем було сплачено ОСОБА_2 кошти в сумі 41 000 грн, що підтверджується наданою нею розпискою від 15 травня 2014 року та відповідно до акту приймання-передачі придбаний об`єкт передано позивачу.

Всупереч умов укладеного договору, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання щодо нотаріального посвідчення вказаного договору, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем долучено копію договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом об`єкту нерухомості від 10.02.2014 року укладеного між ним та ОСОБА_2 , відповідно до якого предметом договору являється нерухоме майно АЗС, що знаходиться в с. Голинь Калуського району.

На підтвердження того, що вказаний об`єкт нерухомості станом на час укладення договору належав продавцю ОСОБА_2 додано копію договору купівлі-продажу нерухомого майна, з якого вбачається, що 19.12.2012 року ОСОБА_2 придбала в ПАТ "Концерн Галнафтогаз" нерухоме майно АЗС, розташоване за адресою с. Голинь Калуського району, що згідно специфікації складається із чотирьох автозаправних блокпунктів, павільйону, мірника та касового апарату "Ера". Об`єкт продажу розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, що знаходиться в с. Голинь Калуського району. Продавець користується земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого 15.07.1994 року Калуською районною радою народних депутатів відповідно до рішення Голинської сільської ради народних депутатів від 17.03.1989 року №30 (а.с. 10-12).

Позивачем долучено також копію Державного акту на право постійного користування землею Серія Іф -06, від 15.07.1994 року, відповідно до якого, на підставі рішення Голинської сільської ради народних депутатів від 17.03.1989 року №30, землекористувачу Долинському підприємству по забезпеченню нафтопродуктами, с. Голинь АЗС, для виробничих потреб надано у постійне користування 0,15 га землі в межах згідно з планом землекористування. Вказана земельна ділянка, згідно опису меж межує: від "А" до "Б" - дорога Івано-Франківськ-Стрий, та від "Б" до "А" - землі Голинської сільської ради.

Суд першої інстанції 10.12.2014 року ухвалив рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , яким визнав дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10.02.2014 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнав за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно АЗС що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: нежитлове приміщення операторної будки позначеної в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 4.2 м.кв.; незавершену будівництвом будівлю позначену в технічному паспорті літерою «Б», площею забудови 5 м.кв., готовністю 10%.; незавершену будівництвом будівлю позначену в технічному паспорті літерою «В», площею забудови 5 м.кв., готовністю 10%.

Як убачається із змісту постановленого рішення, питання щодо земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, судом не вирішувалося.

Разом з тим, із матеріалів справи встановлено, що 12.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до сільського голови с. Голинь із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га за адресою АДРЕСА_3 для реконструкції належної АЗС під автомийку, шиномонтаж та стоянку для продажу автотранспорту, до якої ним долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копію державного акту на право постійного користування землею (а.с.58).

Так, із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 34555207, дата формування 05.03.2015 року а ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення АЗС в АДРЕСА_1 на підставі рішення Калуського міськрайонного суду від від 10.12.2014 року (а.с.59).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 - 17.06.2015 року Голинською сільською радою прийнято рішення №985, згідно якого для подальшого розгляду даного питання на сесії сільської ради направлено погоджувальну комісію у складі ряду депутатів Голинської сільської ради та спеціаліста Управління Держземагенства у Калуському районі (а.с. 60).

26.01.2016 року ОСОБА_1 звернувся до голови Голинскої сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції належної АЗС під автомийку, шиномонтаж та стоянку для продажу автотранспорту на АДРЕСА_3 площею 0,15 га та надання йому земельної ділянки в оренду терміном на 49 років.

Вказані обставини представником апелянта не заперечуються.

Таким чином, станом на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, земельна ділянка на якій розташований придбаний ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна АЗС - згідно договору купівлі-продажу від 10.02.2014 року, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 15.07.1994 року, перебувала у користуванні Долинського підприємства по забезпеченню нафтопродуктами. Право користування вказаною земельною ділянкою у встановленому законом порядку не припинено. При цьому, рішенням суду не вирішувалося питання щодо земельної ділянки, натомість ОСОБА_1 з 2015 року у встановленому законом порядку звертався до Голинської сільської ради із заявами про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,15 га за адресою АДРЕСА_3 та його затвердження.

Оскільки судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та обов`язки Голинської сільської ради не вирішувалося, апеляційне провадження, відповідно до ч.3 ст. 362 ЦПК України, підлягає закриттю.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Керуючись ст. ст. 374, 362, 381, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Голинської сільської ради Калуського району, правонаступником якої є Калуська міська рада Івано-Франківської області, на рішення Калуського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 09 березня 2021 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський