Дата документу 21.12.2021 Справа № 554/4673/21
Провадження № 2/554/2151/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просив стягнути з відповідача грошові кошти за майнову та моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

В обгрунтуваня своїх вимог позивач посилався на те, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, вирок набрав законної сили 21.01.2021 р.

23.02.2020 р. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mercedes C200», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Стрітенській у м. Полтава на перехресті вулиць Стрітенської та Шевченка, діючи з необережності, в порушення вимог пунктів 2.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті ДТП останній отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні відносно позивача злочину та завданні йому тілесних ушкоджень, відповідач завдав ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки в момент вчинення злочину позивач переніс сильний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє життя та життя близьких людей. В результаті нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_1 був змушений проходити лікування, медичні обстеження.

Виходячи з вищевикладеного позивач звернувся до суду з даним позовом і просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1 400 грн., моральну шкоду в сумі 500 000 грн., на користь ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 100 000 грн., на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

26.05.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

06.08.2021 р. представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, де просив суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на безпідставність та необгрунтованість заявлених позовних вимог.

04.11.2021 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави закрито підготовче провадження у справі та призначену справу до судового розгляду по суті.

У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували стосовно задоволення позову та подали відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та заперечення відповідача та його представника, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

23.02.2020 р. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mercedes C200», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Стрітенській у м. Полтава на перехресті вулиць Стрітенської та Шевченка, діючи з необережності, в порушення вимог пунктів 2.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті ДТП останній отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому проксимальної фаланги зі зміщенням 1-го пальця правої кисті.

Відповідно до ч. 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, ті обставини, що позивачу були завдані тілесні ушкодження з боку відповідача, доказуванню не підлягають.

За таких обставин, судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вчинення злочину, які регулюються положеннями ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ст. 1177 Цивільного кодексу України).

Статтями 1166, 1167 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до абз. 1 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (із наступними змінами) та абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, у повному обсязі.

Згідно із частинами 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 1 400 грн. з огляду на наступне.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість позивач не довів належними та допустимими доказами, що 12.08.2020 р. у нього дійсно існувала потреба переміщення транспортного засобу позивача, про що було надано квитанцію на суму 1400 грн., оскільки вироком Октябрського районного суду м. Полтави тільки 21.12.2020 року доля речових доказів, щодо повернення їх за належністю. Виходячи з вищевикладеного, транспортний засіб позивача до 21.12.2020 р. знаходився на штраф майданчику для тимчасового зберігання автотранспортних засобів з моменту вчинення ДТП без переміщення.

Також суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 500 000 грн. з огляду на наступне.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач завдав ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки в момент вчинення злочину позивач переніс сильний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє життя та життя близьких людей. В результаті нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_1 був змушений проходити лікування, медичні обстеження. Однак позивачем не було надано суду належні та допустимі докази, які б підтвердили наявність моральної шкоди в зазначеному розмірі.

Також суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача в інтересах ОСОБА_6 08.02.2013 р. моральної шкоди в сумі 100 000 грн., щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 100 000 грн. з огляду на те, що згідно вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 21.12.2020 року по справі №554/3408/20 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не є потерпілими особами.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166-1168, 1195 ЦК України, ст. ст. 43, 64, 127, 178, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_4 , адреса: 36000, м.Полтава, вул. В.Козака,10.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 29.12.2021року.

Суддя М.О. Материнко