Справа № 357/9362/20
Провадження 2-о/357/27/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Александрова А. С.,

за участю представника заявника адвоката Єфремової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту сумісного проживання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі за текстом «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання.

Заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 .

Покійний чоловік заявника мав підвищену пенсію, розмір якої на момент його смерті складав 9 670 грн. В свою чергу розмір пенсії заявника не може забезпечити належного її існування, враховуючи оплату комунальних послуг, вартість ліків, продуктів харчування то що. Таким чином пенсія покійного чоловіка була для заявника постійним і основним джерелом засобом існування.

Заявник має право на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника, звернулась до Білоцерківського відділу обслуговування громадян №3 Управління обслуговування громадян ГУПФУ у Київській області по питанню оформлення пенсії по втраті годувальника.

Однак, 16.03.2020 року Білоцерківським відділом обслуговування громадян №2 Управління обслуговування громадян ГУПФУ у Київській області надано відповідь, в якій зазначено, що документом, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

За однією адресою з померлим чоловіком заявник проживала та була зареєстрована з 27.01.2004 року по 19.02.2016 рік. Однак за сімейними обставинами була зареєстрована за місцем проживання її сина та після його загибелі місце реєстрації не змінювала. На день смерті чоловіка була також зареєстрована за іншою адресою, але фактично проживала разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки заявник зі своїм чоловіком проживала однією сім`єю, пов`язані були спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, а дохід чоловіка був для неї постійним і основним засобом для існування, тому вона вимушена була звернутися до суду та просила встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 19.02.2016 року і до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник заявника адвокат Єфремова І.В. підтримала заяву, надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справу на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що є дочкою заявника та покійного ОСОБА_2 . Вони проживали разом все життя, але мама була зареєстрована за іншою адресою оскільки, останні роки батько хворів і це було потрібно для вирішення квартирного питання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що підтверджує фактичні обставини викладені в заяві. Чоловік заявника ОСОБА_2 хворів, а вона за ним доглядала. Вона весь час, в тому числі з 19.02.2016 по день його смерті проживали разом в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що заявник та ОСОБА_2 проживали разом на 4-му поверсі у їх під`їзді, а вона на першому, з 2004 року по день смерті ОСОБА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що підтверджує фактичні обставини викладені в заяві. Пояснила, що заявник та ОСОБА_2 які були у шлюбі, разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 з 2004 року по день смерті чоловіка.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Заявник з ОСОБА_2 уклали шлюб 17.02.1958 році, відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , актовий запис №11 (а.с.8).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , яке видано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 9).

Як вбачається з акту №26 від 12.02.2020 року, виданого КП БМР ЖЕК №7, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Управлінням Адміністративних послуг Білоцерківської Міської Ради №1420 від 13.02.2020 року, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с15).

Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини та заінтересованою особою не спростовані.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Згідно з ч.1 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до ст.38 даного Закону члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування але які і самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно з ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у статті 32 цього Закону - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії по втраті годувальника згідно з ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд приходить до висновку про те, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.293, 315 ЦПК України, ст.ст.4, 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Київській області про встановлення факту сумісного проживання - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 19.02.2016 року і до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.01.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров