ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2451/20
номер провадження 2-ві/695/8/21
УХВАЛА

31 грудня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши заяву представника відповідача адвоката Артема Сучила про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Степченка М.Ю. по цивільній справі за позовом Золотоніської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення права на неї,

ВСТАНОВИВ:

Цивільна справа за позовною заявою Золотоніської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення права на неї перебуває на розгляді у головуючого судді Степченка М.Ю.

28 грудня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про відвід головуючому судді Степченку М.Ю., оскільки головуючий приймав рішення у іншій справі з таким же предметом позову, яка наразі перебуває на стадії апеляційного оскарження, і представник відповідача вважає, що суддею може бути повторно ухвалено рішення, яке суперечить судовій практиці Верховного Суду, що призведе до подальшого оскарження та затягування вирішення спору між сторонами, а тому заявляє відвід головуючому Степченку М.Ю., оскільки має сумнів щодо об`єктивного розгляду справи.

На підставі ч. 8 ст. 40 ЦПК України, вирішуючи дану заяву без повідомлення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії" ).

У частині 3 ст. 39 ЦПК України зазначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналізуючи викладені у заяві позивача обставини, суд дійшов висновку, що вони зводяться до його незгоди з висновками суду в іншій справі.

Тобто, вбачається, що суб`єктивний висновок представника відповідача про заінтересованість судді у результатах розгляду справи грунтується на незгоді заявника з процесуальними рішеннями суду.

Водночас, частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні при застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Тому суд дійшов висновку, що викладені в заяві представника відповідача обставини не можуть свідчити про упередженість та заінтересованість судді у розгляді даної цивільної справи, оскільки зводяться до його незгоди з процесуальними рішеннями судді, а отже і не є підставою для відводу судді в розумінні п. 3 ч.1 ст. 36 КПК України.

Задоволення відводу з наведених позивачем підстав призведе до необґрунтованого усунення головуючого від здійснення правосуддя у цивільній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставний, а тому у його задоволенні слід відмовити. На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 36, 40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Представнику відповідача адвокату Артему Сучилу в задоволенні заяви про відвід судді Золотоніського міськрайонного суду Степченка М.Ю. по цивільній справі за позовом Золотоніської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення права на неї відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Відповідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Середа Л.В.