Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 березня 2021 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,в якому зазначає, що він з 25.09.2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

03.02.2020 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя з відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.05.2018 року і до повноліття дитини.

Виконавчий лист виданий на підставі вищевказаного рішення перебуває в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В зв*язку із невиконанням відповідачем рішення суду від 03.02.2020 року щодо стягнення аліментів, утворилась заборгованість, яка станом на 01.11.2020 року становить 48294, 66 грн.

За змістом позову, відповідачка, допомогу на утримання дитини не надає, участі у вихованні, розвитку дитини не приймає.

Посилаючись на те,що позивач самостійно не може у достатньому розмірі забезпечити сину належне лікування,оздоровлення,утримання, а відповідач ухиляється від виконання рішення, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 43348,26 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 29.01.2021 року.

Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, ОСОБА_2 відзиву на позов, клопотання про розгляд справи з викликом осіб не подавала, хоча ухвалу про відкриття та позов з додатками отримані нею особисто 04.02.2021 р.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який проживає з батьком.

Конституцією України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей.

Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.

Вказаним рішенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 травня 2018 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

У задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав відмовлено.

10.02.2020 року за вищевказаним рішенням видано виконавчий лист, який пред*явлено для виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Як вбачається з розрахунку заборгованості від 03.11.2020 року у відповідача наявна заборгованість, яка становить 48294,66 грн.

Ч. ч. 8-9 ст. 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом ст. ст.141, 180 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно дочастини 1статті 196 Сімейного кодексуУкраїни у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, необхідно з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Така правова позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (№ 14-37цс18), від 15 серпня 2018 року у справі № 761/26953/15-ц, враховується судом при розгляді справи.

Позивачем розраховано пеню за несплату аліментів помісячно, виходячи з кількості днів та суми боргу. Наданий розрахунок узгоджується з вимогами закону, та відповідачем не спростований.

Враховуючи відомості з розрахунку заборгованості по аліментам від 03.11.2020 року, в силу положень ч.1 ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення (з травня 2018 року по жовтень 2020 року), що загалом складає - 48294,66 грн.

Беруючи до уваги приписи частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України, а саме те, що стягнення неустойки (пені) має бути не більше 100 відсотків заборгованості, до стягненню з відповідача й підлягають стягненню 43348,26 грн. в якості неустойки за прострочення сплати аліментів.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про задоволення позову.

Позивач при зверненні до суду від попередньої сплати судового збору звільнений,при задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гр.за ставкою для сплати судового збору на час пред`явлення позову.

На підставі ст.180,182,192 Сімейного Кодексу України,ст.ст.12,13,76,81,141,258,259,263,265,279,353,355 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Петропавлівка Нововоронцовського району Херсонської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 43348,26 грн.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко