СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/31/21
ун. № 759/605/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головування судді Сенька М.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, боржник: ОСОБА_1 , прийнятого в рамках виконавчого провадження № 60173493, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна»-адвокат Могилян Л.В. звернулась до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М., в якій просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М., провести усі необхідні заходи, щодо примусової реалізації предмета іпотеки 1/2 чистини квартири АДРЕСА_1 , без отримання попередньої згоди органів опіки та піклування.

В судове засідання учасники процесу не з"явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва по справі №759/605/14-ц від 21.12.2014 року, яке набрало законної сили 28.05.2015 року, було задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнення на підставі Договору іпотеки (майнової поруки) № РСL - 001/082/2007 від 22 серпня 2007 року на іпотечне майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належить в рівних частках на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

02.03.2016 року на виконання Рішенням Святошинського районного суду м.Києва по справі №759/605/14-ц від 02.10.2014 року було видано виконавчий лист.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено виконавчий лист по справі №759/605/14-ц від 02.10.2014 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення на підставі Договору іпотеки (майнової поруки) № РСL - 001/082/2007 від 22 серпня 2007 року на іпотечне майно -1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Телявському А.М. для примусового виконання судового рішення.

27.09.2019 року, постановою про відкриття провадження, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження за № 60173493 про стягнення на підставі Договору іпотека (майнової поруки) № РСL - 001/082/2007 від 22 серпня 2007 року на іпотечне майно 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить в рівниі частках на праві приватної спільної власності ОСОБА_2

27.09.2019 року, Постановою про арешт майна боржника, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем було накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

21.10.2019 року, Постановою про опис та арешт майна боржника, приватний виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. було описано та накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

09.07.2020 року на адресу стягувача надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. від 07.07.2020 року у відповідь на заяву про передачу іпотечного майна на реалізацію, яким було повідомлено стягувана про те, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. позбавлений права передавати на реалізацію нерухоме майно, а саме: 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 ., що є предметом іпотеки за договором іпотеки № РСL - 001/082/2007 від 22 серпня 2007 року.

Мотивуванням прийнятого рішення, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. зазначає, що згідно Інформації про осіб, місце проживання яких зареєстроване за адресою АДРЕСА_3 зареєстрованою, крім інших, є неповнолітня дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись, при цьому, на приписи пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністертсва юстиції України від 02.04.2012року №512/5.

В самому кредитному договорі № РСL - 001/082/21 від 22 серпня 2007 року була передбачена можливість прописувати Дозволених для реєстрації осіб на території предмета іпотеки без попередньо отриманої письмової згоди ПАТ «ОТП Банк» (пункту 2.3.7. (ї)).

Отже, ОСОБА_4 , однаково як і ОСОБА_5 мали повне право прописати свою новонароджену дитину за місцем своєї реєстрації.

Рішенням Святошинського районного суду м, Києва у справі № 759/605/14-ц, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволені частково, а саме: звернуто стягнення на іпотечне майно - трикімнатну квартиру загальною площею 71,90 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , яка в рівних частинах на праві спільної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 22.08.2007 № МL-001/082/2007 в сумі 95610,42 дол. США, що еквівалентно 2242131,08 грн за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пені за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1777194,83 грн, що разом складає 4019325,01 грн, шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження».

У решті позову - щодо виселення осіб зареєстрованих в квартирі - предметі іпотеки відмовлено.

Відстрочено виконання рішення суду до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Отже, у Стягувача в рамках виконавчого провадження № 60173493 взагалі відсутні правові підставі здійснювати виселення осіб зареєстрованих в квартирі - предметі іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України « Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів за місцем знаходження майна протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 177 СК України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

Згідно з п. 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012року №512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

У п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Суд не має права зобов`язувати державного виконавця чи іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом « Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть суперечити законодавству України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, у тому числі, таких засад, як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження.

Підставою для звернення до суду із даною скаргою є те, що заявник не погоджується з прийнятим рішенням Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М., щодо відмови у передачі на реалізацію нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та є предметом іпотеки за договором іпотеки № РСL - 001/082/21 від 22 серпня 2007 року, підставою для відмови слугувало те, що зареєстрованою у даній квартирі є неповнолітня дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак необхідний дозвіл органу опіки та піклування, для застосування певних заходів, щодо нерухомого майна, який приватний виконавець не отримав.

Обґрунтовуючи підстави для звернення до суду представник заявника зазначив, що дитина була зареєстрована в іпотечній квартирі без згоди банку, як іпотекодержателя, після укладення договору, що суперечить його умовам. При цьому представник не заперечував, що банк з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, що тягне за собою для іпотекодержателя виконання певних вимог закону, не звертався. Крім того, посилався на те, що вищевказана квартира була передана в іпотеку згідно іпотечного договору з метою належного забезпечення кредитних зобов`язань, а іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема на підставі рішення суду, а при укладанні договору іпотеки, іпотекодавець гарантував, що йому не відомі права інших осіб на предмет іпотеки, отже при укладенні договору, права малолітніх або неповнолітніх дітей порушені не були, а неповнолітня дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрацією місця проживання не набула жодних прав, щодо іпотечного майна.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 02 жовтня 2019 року в справі № 754/15589/14-ц / провадження № 61-3066св19 / попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається у разі звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, оскільки такі дії є кінцевою стадією виконання рішення суду.

Верховний Суд зазначає, що така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки).

Таким чином, при примусовому виконанні рішення суду шляхом накладення арешту та реалізації арештованого майна, а саме іншого рішення суду, ніж звернення стягнення на предмет іпотеки, згода органу опіки та піклування є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії приватного виконавця та вжиті ним заходи до виконання рішення суду у виконавчому провадженні відповідають вимогам закону, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 2,10,12,76-81, 258,259,260, 261, 447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, боржник: ОСОБА_1 , прийнятого в рамках виконавчого провадження № 60173493, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Головуючий Сенько М.Ф.