Справа № 2-771/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

при секретарі: Мудрак І. С.

за участі представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Паскарь К. М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську скаргу Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на дії державного виконавця,

Встановив:

АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, у якій зазначив, що 26. 10. 2010 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області прийнято рішення по цивільній справі № 2-771/10 про солідарне стягнення з ПП «Астерікс-2007», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 465 206,36 грн. та судових витрат на суму 1820,00 грн.

14. 01. 2016 року судом видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 вказаної заборгованості.

18. 01. 2016 року державним виконавцем Бердянського міськрайонного ВДВС відкрито виконавче провадження ВП № 49828838.

У зв`язку з тим, що було встановлено місце роботи боржника ОСОБА_2 у ТОВ «ЮВР Днепр», 02. 05. 2019 року державним виконавцем Бердянського МВ ВДВС Тоцькою Н. А. винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

25. 09. 2019 року державним виконавцем Індустріального відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Бойко А. В. на підставі ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

15. 07. 2020 року державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Волошин О. В. прийнято доручення про проведення виконавчих дій Соборним ВДВС у м. Дніпрі, а саме проведення перевірки бухгалтерії ТОВ «ЮВР Днепр», в подальшому у зв`язку з втратою матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем вони були відновлені, та 16. 07. 2020 року до Бердянського міськрайонного суду направлено подання про видачу дублікату виконавчого листа.

В грудні 2020 року стягував направив заяву на адресу Індустріального ВДВС про витребування в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області індивідуальних відомостей за формою ОК-7 з Реєстру застрахованих осіб Держаного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу ОСОБА_2 , проте 13. 01. 2021 року державний виконавець Волошин О. В. винесла постанову ВП № 49828838 про передачу виконавчого провадження до Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південно Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро).

Просить визнати такі дії державного виконавця Волошин О. В. неправомірними та скасувати постанову про передачу виконавчого провадження як незаконну.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу, просить її задовольнити і пояснив, що у той час, коли з травня 2019 року по січень 2020 року боржник ОСОБА_2 працював на підприємстві у м. Дніпрі, державний виконавець не тільки не вживала ніяких заходів щодо виконання контролю за зверненням стягнення на заробітну плату боржника, але й свідомо порушила права стягувача, направивши матеріали виконавчого провадження до Бердянського ВДВС.

Державний виконавець Волошин О. В. до суду не явилася, просить розглянути справу за її відсутності. Надала заперечення, у яких зазначила, що 04. 05. 2020 року нею було отримано виконавче провадження № 49828838 про стягнення з ОСОБА_2 в солідарному порядку суми боргу на користь АТ «ПУМБ».

14. 07. 2020 року вона направила вимогу до ТОВ «ЮВР Днепр» щодо надання інформації з приводу невиконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, і отримала відповідь про те, що боржник з вказаного підприємства звільнився.

У зв`язку з тим, що майно, яке належить боржнику, та на яке можливо звернути стягнення в межах суми боргу, на території Індустріального району м. Дніпра відсутнє, вона прийняла рішення про передачу виконавчого провадження до Бердянського міськрайонного ВДВС ПС МРУ МЮ (м. Дніпро).

Просить врахувати, що підприємство, на якому працював боржник, знаходиться на території Соборного району м. Дніпра, але державним виконавцем Бердянського ВДВС виконавче провадження направлено до Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Просить у задоволенні скарги відмовити.

Державний виконавець Паскарь К. М. в судовому засіданні пояснила, що на даний час виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 в солідарному порядку суми боргу на користь АТ «ПУМБ» перебуває у її провадженні, вона зробила запити і встановила, що ОСОБА_2 з вересня 2020 року ніде не працює, зареєстрований у м. Дніпро, але в м. Бердянську знаходиться майно боржника, на яке може бути звернено стягнення, тому виконавче провадження перебуває на виконанні у Бердянському ВДВС.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги АТ «ПУМБ» з наступних підстав.

Стаття129 Конституції України передбачає ухвалення судом свого рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, про що зазначено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється законом України"Про органи та осіб,які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

Положеннями ст.ст. 6,11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За приписами ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частиною 3 ст.451 ЦПК України передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд пересвідчився у тому, що права АТ «ПУМБ» як стягувача у виконавчому провадженні державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Волошин О. В. порушені не були, виконавче провадження правомірно було повернуто до Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південно Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), оскільки саме в м. Бердянську перебуває належне боржнику майно, на яке може бути звернуто стягнення, ці дії державного виконавця не суперечать правилам ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

За таких обставин суд вважає, що скарга АТ «ПУМБ» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 447,451 ЦПК України, суд

Постановив:

У задоволенні скарги АТ «Перший Український міжнародний банк» на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Волошин О. В. відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в Запорізький апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Повний текст ухвали виготовлений 10. 03. 2021 року.

СуддяТ. А. Троценко