Провадження № 2/369/1780/21
21.12.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді: Фінагеєвої І.О.,
при секретарі: Бікус С.Ю.,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .
За час шлюбу у сторін народився спільний син - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданий Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03 вересня 2019 року.
20 листопада 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання спільного сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач також зазначає, що 10 грудня 2019 року з метою розвитку здібностей дитини між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір №04/12-19 про надання освітніх послуг, що полягають у висвітленні ОСОБА_2 лексичного та граматичного матеріалу німецької мови.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року відкрито позовне провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов не надавав та не просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач не скористався процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .
За час шлюбу у сторін народився спільний син - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданий Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 03 вересня 2019 року.
20 листопада 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання спільного сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
10 грудня 2019 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір №04/12-19 про надання освітніх послуг, що полягають у висвітленні ОСОБА_2 лексичного та граматичного матеріалу німецької мови.
Відповідно до розділу 1 Договору - Предмет договору., а саме п. 1.1 Договору. Відповідно до умов цього договору Замовник доручає, а замовник зобов`язується надавати освітні послуги, що полягають у висвітленні Замовнику лексичного та граматичного матеріалу німецької мови (Починаючи з рівня А 2.2), що цікавить замовника.
Відповідно до розділу 4 Договору - Вартість послуг, порядок розрахунків та прийому-передачі послуг, а саме п. 4.1 Договору. Розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавцю або готівкою. Зобов`язання замовника по оплаті вважається виконаним в день надходження грошових коштів.
На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано суду: копію квитанції до прибуткового касового ордеру №20 від 10 грудня 2019 року на суму 4980 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру №28 від 06 березня 2020 року на суму 5280 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру №29 від 12 березня 2020 року на суму 2980 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру №33 від 06 квітня 2020 року на суму 5280 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру №35 від 22 квітня 2020 року на суму 1400 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру №38 від 04 травня 2020 року на суму 5500 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордеру №42 від 09 червня 2020 року на суму 5610 грн.
Таким чином загальна сума сплачених позивачем коштів відповідно до Договору №04/12-19 від 10 грудня 2019 року складає - 31 030 грн.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Декларація прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991року №789-ХІІ) як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Вищевказаною Декларацією прав дитини, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Також, відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Відповідно до частини другої статі 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після фактичного понесення разово, періодично або постійно. (ч. 3 ст. 185 СК України)
У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
В правовій позиції Верхового Суду України, висловленій 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17, зазначено, що виходячи з аналізу статті 185 СК України, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дітей, які викликані розвитком їх здібностей, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача разово понесені додаткові витрати, викликані особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дітей, тобто навчання, в розмірі 15 515 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Крім того, ст. 137 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вбачається, в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надала суду:
1)Договір про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 року (далі - Договір), укладений між адвокатом Адвокатським об`єднанням «Аструм» в особі керуючого партнера-адвоката Назаренко Д.Л. Кудевич Д.В.,
2)Додаткову угоду №1 від 13 квітня 2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 року, відповідно до якої Клієнт доручає Адвокатському об`єднанню «Аструм», а Адвокатське об`єднання «Аструм» бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу з приводу стягнення з колишнього чоловіка витрат на лікування їх спільного сина;
3)Акт приймання здачі виконаних робіт, наданих послуг та здійснення оплат від 09 жовтня 2020 року згідно Договору про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 отримала правову допомогу з приводу стягнення додаткових витрат на дитину за навчання. Вартість послуг 4723 грн.
4)Платіжне доручення №87089429 від 10 листопада 2020 року на суму 3000 грн.
5)Платіжне доручення №110334771 від 19 лютого 2021 року на суму 3000 грн.
6)Платіжне доручення №12554185 від 20 квітня 2021 року на суму 3000 грн.
7)Платіжне доручення №139519207 від 15 червня 2021К року на суму 3000 грн.
8)Копію додаткової угоди №3 від 02 листопада 2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 року, відповідно до якої Клієнт доручає Адвокатському об`єднанню «Аструм», а Адвокатське об`єднання «Аструм» бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу з приводу стягнення з колишнього чоловіка аліментів та додаткових витрат утримання, виховання та навчання їх спільного сина. Вартість послуг 3000 грн.
13)Копія рахунку-фактури б/н від 10 листопада 2020 року. Найменування послуги - Гонорар згідно Додаткової угоди №3 від 02 листопада 2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 року у сумі 3000 грн.
14)Копія рахунку-фактури б/н від 19 лютого 2021 року. Найменування послуги - Гонорар згідно Додаткової угоди №3 від 02 листопада 2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 року у сумі 3000 грн.
15)Копія рахунку-фактури б/н від 20 квітня 2021 року. Найменування послуги - Гонорар згідно Додаткової угоди №3 від 02 листопада 2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 року у сумі 3000 грн.
16)Копія рахунку-фактури б/н від 15 червня 2021 року. Найменування послуги - Гонорар згідно Додаткової угоди №3 від 02 листопада 2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 року у сумі 3000 грн.
Отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4 723,00 грн. за складання та подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дитину.
Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 80, 185 СК України, ст.ст. 12, 80, 81, 133, 141, 259, 268, 280, 281-282, 284, 354 ЦПК України, суд-
Позовну заяву - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 додаткові витрати на розвиток здібностей спільного сина в розмірі 15 515 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 4 723 (чотири тисячі сімсот двадцять три) грн.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. в дохід держави.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О. Фінагеєва