Справа № 496/3267/18
Провадження № 2-зз/496/16/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Стрілець Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хорошун О.В. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2021 року до суду надійшла вказана заява в якій представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Хорошун О.В. просить скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2018 року. Заява обґрунтована тим, що 17.08.2018 року було накладено арешт на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 .

21.11.2019 року ухвалено рішення про задоволення позовних вимог по даній справі.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 листопада 2019 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики скасували та в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Рішення набрало законної сили, що є підставою для скасування заходів забезпечення позову.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд заяви за його відсутності.

ОСОБА_3 подала заяву про розгляд заяви за її відсутності, не заперечувала проти скасування заходів забезпечення позову, оскільки майно на праві особистої власності належить ОСОБА_1 .

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хорошун О.В. надійшла заява про розгляд заяви за їх відсутності.

Адвокат Тонкошкур І.В. в інтересах позивачки ОСОБА_2 просив задовольнити заяву частково, оскільки ОСОБА_1 не є боржником, згідно рішення Апеляційного суду. Однак, майно на яке накладено арешт на Ѕ частину належить дружині ОСОБА_1 та відповідачу у справі, яка за рішенням суду є боржником - ОСОБА_3 . Жодних дій щодо погашення заборгованості ОСОБА_3 не виконано, на даний час до суду подана заява приватного виконавця про звернення стягнення на Ѕ частину майна, що належить боржниці на праві спільної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2018 року було накладено арешт на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 .

21.11.2019 року Біляївським районним судом Одеської ухвалено рішення про задоволення позовних вимог по даній справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04.06.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задовольнили частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 листопада 2019 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики скасували.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договором позики відмовили.

В інший частині рішення залишено без змін.

Ухвалою від 14 липня 2021 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду касаційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Тонкошкура Ігоря Васильовича на постанову Одеського апеляційного суду від 04 червня 2021 року повернув заявнику.

Рішення від 21.11.2019 року набрало законної сили.

Згідно до статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

17.11.2021 року до суду надійшло подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника в порядку ст. 443 ЦПК України, при розгляді якого суд встановив, що зараз не можливо встановити, чи є спірне майно сумісною власністю подружжя, чи придбано за особисті кошти ОСОБА_1 .

Не з`ясування зазначених обставин та скасування арешту, може зробити не можливим виконання рішення суду, у разі встановлення, шо Ѕ частка спірного майна належить боржниці.

З матеріалів подання встановлено, що 22.10.2021 року приватним виконавцем постановлено про відкриття виконавчого провадження, боржником у якому визначено ОСОБА_3 . Боржником вимог виконавчого документу не виконано, таким чином рішення суду наразі не виконано.

Дослідивши матеріали поданої заяви та справи, суд дійшов висновку, що арешт не має бути скасований з огляду на те, що на теперішній час не відпала необхідність у накладенні арешту, оскільки рішення суду не виконано.

Також суд звертає увагу, що арешт полягав в забороні здійснювати юридично значимі дії щодо відчуження майна. Право користування не заборонялось, на якісні та кількісні характеристики майна, ухвала про арешт не впливає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хорошун Оксани Володимирівни про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Буран В.М.