справа № 752/6252/21 головуючий у суді І інстанції Кахно І.А.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСББ «Затишна оселя 17/31А» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 23 499 грн. 70 коп. з оплати внесків за надані комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 лютого 2015 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Затишна оселя 17/31А» у житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_1 . 25 березня 2015 року рішенням загальних зборів членів позивача затверджено щомісячну плату на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,50 грн. за кожен метр квадратний загальної площі квартири/приміщення. Цим же рішенням визначено, що всім власникам квартир та нежитлових приміщень необхідно укласти договори з ОСББ «Затишна оселя 17/31А». 14 березня 2016 року рішенням загальних зборів ОСББ «Затишна оселя 17/31А» затверджені розміри внесків на охорону будинку та контролю доступу вхідної групи у розмірі 1 грн. за 1 кв.м. квартири/приміщення та внеску на обслуговування підземного паркінгу у розмірі 25 грн. за 1 кв.м. паркомісця. 11 листопада 2018 року рішенням загальних зборів позивача визначено внесок за житлові приміщення, який становить 5,92 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення, внесок на охорону будинку та контролю доступу вхідної групи у розмірі 1,00 грн. з 1 кв.м. квартири, 25 грн. з 1 кв.м. паркомісця. Позивачем фактично надаються послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, проте, відповідач безпідставно не оплачує їх. ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_2 , з 24 січня 2014 року по 28 листопада 2019 року відповідно користувався житлово-комунальними послугами в будинку та безпосередньо в квартирі. Відповідно до довідки-розрахунку позивача заборгованість за період з січня 2017 по листопад 2019 року зі сплати внесків складає 23 499 грн. 70 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року позов ОСББ «Затишна оселя 17/31А» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційних скаргах, одна з яких подана через суд першої інстанції, а інша безпосередньо до апеляційного суду, та які є ідентичними за своїм змістом, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що згідно з розрахунком позивача, який надавався в іншій справі про стягнення заборгованості з нового власника квартири за період з січня 2017 року по 31 січня 2020 року позивач намагався стягнути заборгованість у меншому розмірі. Єдиним доказом суми заборгованості є документ під назвою «розрахунок заборгованості», який не містить жодних розрахунків, а містить виключно назву послуги, загальну вартість послуги та загальну суму боргу. У матеріалах справи відсутні докази щодо надання позивачем послуг відповідачу. Відповідач посилається на обставини, встановлені у справі № 752/9592/20. ОСОБА_1 також вказує на те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСББ «Затишна оселя 17/31А» зазначає, що воно забезпечує утримання будинку та прибудинкової території, здійснює опалення приміщень та місць загального користування будинку. Зазначені обставини встановлювалися Київським апеляційним судом при розгляді аналогічної справи № 752/16740/17. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач мав право надати суду власні заперечення щодо розміру заборгованості, однак, своїм правом не скористався, а, отже, фактично визнав вказану суму заборгованості. До апеляційної скарги відповідач також не долучив жодних доказів оплати ним заборгованості із внесків до ОСББ за період з 01 січня 2017 року по 28 листопада 2019 року на суму більшу, ніж вказана у довідці. У рішенні суду у справі № 752/9592/20 не має висновку про те, що ним встановлена та перевірена сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 в розмірі 18 746 грн. 78 коп., про який зазначає відповідач у даній справі. Отже, доводи відповідача, що вказаним рішенням суду встановлена менша сума заборгованості за більший період, не відповідають дійсності. Спрощене провадження жодним чином не позбавляло відповідача належним чином виконувати свої обов`язки як сторони у справі та подати заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являвся власником квартири АДРЕСА_2 з 24 січня 2014 року по 28 листопада 2019 року, що підтверджується договором дарування квартири від 28 листопада 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тесленко Ю.П., зареєстрованим в реєстрі за № 2004 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 190739580 від 28 листопада 2019 року.

26 лютого 2015 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Затишна оселя 17/31А» у житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_3 .

14 березня 2016 року рішенням загальних зборів ОСББ «Затишна оселя 17/31А» затверджено Статут ОСББ «Затишна оселя 17/31А», що оформлено протоколом № 14 від 14 березня 2016 року.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по внесках за надані комунальні послуги ОСББ «Затишна Оселя 17/31А» за адресою АДРЕСА_4 , яка додається до позову, станом на 01 січня 2017 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість з оплати внесків за утримання будинку у розмірі 16 475 грн. 95 коп. та за опалення у розмірі 4 761 грн. 51 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача (в період з 24 січня 2014 року по 28 листопада 2019 року) є обов`язок як власника квартири у багатоповерховому будинку сплачувати платежі (внески), встановлені рішеннями загальних зборів ОСББ, на утримання будинку та прибудинкової території, охорону, обслуговування паркомісць.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК У порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСББ «Затишна оселя 17/31А» просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті внесків за послуги з утримання будинку та за опалення. Позивач звернувся до суду з позовом 02 березня 2021 року та просить стягнути заборгованість за період з 01 січня 2017 року по 28 листопада 2019 року у розмірі 23 499 грн. 70 коп., з яких: 4 964 грн. 49 коп. - заборгованість станом на 01 січня 2017 року; 16 475 грн. 95 коп. - заборгованість з утримання будинку та 4 761 грн. 51 коп. - заборгованість з опалення за період з 01 січня 2017 року по листопад 2019 року.

Однак, позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду.

Відповідно до вимог ст. 256, 257, 258, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення пені. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач не був повідомлений про розгляд справи судом. Поштовий конверт, в якому позивачу направлялися копія ухвали та позовної заяви, повернувся до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній». Вказані документи були направлені судом відповідачу за адресою, яка зазначена позивачем.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У той же час, всупереч вимог зазначеної статті суд першої інстанції не направив запит до відповідного органу реєстрації з метою з`ясування реєстрації місця перебування чи проживання відповідача по справі. Таке порушення судом норм процесуального права призвело до неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи судом та порушення прав відповідача, передбачених ст. 43 ЦПК України, у тому числі, права подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Отже, у даному випадку ОСОБА_1 з об`єктивних, незалежних від його волі причин не зміг заявити про застосування строку позовної давності у суді першої інстанції

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що факт того, що відповідач належно не повідомлений про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви останнього про застосування позовної давності.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по внесках за утримання будинку та прибудинкової території у межах строку позовної давності, а саме з 03 березня 2018 року по 28 листопада 2019 року (по день, заявлений позивачем).

Розмір такої заборгованості становить 10 864 грн. 08 коп., з яких: 401 грн. 83 коп. (за період з 03 по 31 березня 2018 року) + 10 462 грн. 25 коп. (квітень 2018 року - листопад 2019 року).

Розмір заборгованості за опалення за період з 03 березня 2018 року по 28 листопада 2019 року становить 2 802 грн. 01 коп. Вказана сума розрахована за мінусом суми боргу в розмірі 1 959 грн. 50 коп., що утворилася за межами строку позовної давності у період з січня 2017 року по 02 березня 2018 року включно (4 761,51-1 959,5).

Отже, загальна сума заборгованості за утримання будинку та за опалення, що утворилася у межах строку позовної давності, становить 13 666 грн. 09 коп. (10 864,08+2 802,01).

Разом з тим, у довідці розрахунку зазначено, що позивачем було сплачено кошти у період з червня 2019 року по листопад 2019 року на загальну суму 2 702 грн. 25 коп.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 03 березня 2018 року по 28 листопада 2019 року у загальному розмірі 10 963 грн. 84 коп. (13 666,09-2 702,25).

У позовній заяві позивач вказує на те, що станом на 01 січня 2017 року у ОСОБА_1 була наявна заборгованість у розмірі 4 964 грн. 49 коп. та врахував її до загального розміру заборгованості. Однак, вказана сума нарахована відповідачу та заявлена до стягнення поза межами строку позовної давності.

Як на підставу для відмови у позові в апеляційній скарзі відповідач посилається на обставини, які встановлені судовим рішенням у справі № 752/9592/20 про стягнення заборгованості з нового власника квартири за період з січня 2017 року по 31 січня 2020 року, та вказує, що у зазначеній справі позивач намагався стягнути заборгованість у меншому розмірі.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі, про яку зазначає відповідач, встановлювалися обставини що іншої особи, а саме щодо нового власника квартири, а, відтак, судове рішення у вказаній справі не є преюдиційним для даної справи.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з прийняттям постанови по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (46,6 %), на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 1 057 грн. 82 коп. На користь відповідача підлягає стягненню з позивача судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги, пропорційно до відхиленої частини позовних вимог (53,4 %), а саме у розмірі 1 818 грн. 27 коп.

Враховуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 різницю між сумою, яку останній сплатив за подачу апеляційної скарги, та сумою, яку відповідач має сплатити на користь позивача. Така різниця становить 760 грн. 45 коп. (1 818, 27-1 057,82).

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року скасувати та прийняти постанову.

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А», місце знаходження - провул. Коломийський, 17/31А у м. Київ, ідентифікаційний код 39662526, заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 963 (десять тисяч дев`ятсот шістдесят три) гривні, 84 копійки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 760 (сімсот шістдесят) гривень, 45 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.