Єдиний унікальний номер: 448/1430/21
Провадження № 2/448/681/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29.12.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала із відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 19.07.2017 року розірвано.

Вказала, що від подружнього життя з відповідачем ОСОБА_2 у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покликалася на те, що відповідач ОСОБА_2 , згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 06.05.2016р. сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , до досягнення ним повноліття.

Стверджує, що 08.11.2021р. їхній син досягнув повноліття, однак такий продовжує навчання, у зв`язку з чим надалі потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач має можливість надалі надавати матеріальну допомогу сину ОСОБА_4 на час його навчання.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 в її (позивачки) користь аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, на весь час навчання, починаючи з 09.11.2021р. та до досягнення 23 років.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що підтримує повністю заявлені нею позовні вимоги, просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рушення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги визнає та погоджується сплачувати аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання в розмірі 1500 гривень та просить розглядати справу за його відсутності. Крім того, надав медичну довідку щодо стану свого здоров`я.

Ухвалою судді від 12.11.2021р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 19.07.2017р. - розірвано (справа №448/1182-16-ц).

Від подружнього життя в сторін народилася дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 06.05.2016р. ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 29.03.2016р. і до досягнення дитиною повноліття.

Син сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже досягнув повноліття, проте продовжує навчання, - навчається у Державному навчальному закладі «Судововишнянський професійний ліцей». Він навчається на денному відділенні по спеціальності «тракторист-машиніст».

Повнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 регулярно не надає коштів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання, офіційно ніде не працевлаштований, однак має нерегулярний мінливий дохід.

Вказані обставини підтверджуються заявою позивачки ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 08.06.2012р.; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 19.07.2017р. про розірвання шлюбу; копією виконавчого листа №448/356/16-ц про стягнення аліментів; довідкою Державного навчального закладу «Судововишнянський професійний ліцей» №171 від 29.10.2021р.; довідкою про склад сім`ї позивачки ОСОБА_1 ; іншими матеріалами справи.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Зазначене випливає також з Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у п.20 якої роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відтак, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання. Сімейний кодекс не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання, дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Зважаючи на заяву позивачки, а також враховуючи матеріали справи, суд погоджується з тим, що у зв`язку з навчанням повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 такий потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд вважає, що відповідач має змогу надавати майнову допомогу повнолітньому ОСОБА_3 , який продовжує навчання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан дитини, майновий стан обох сторін, стан здоров?я відповідача, в тому числі те, що відповідач визнав даний позов, а також те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків та інтереси їхньої дитини будуть у такий спосіб захищені.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підсумовуючи, зокрема, беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання його повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, - в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову -09.11.2021 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання у Державному навчальному закладі «Судововишнянський професійний ліцей», але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті, а позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 50% судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, а саме 454 гривень, а судовий збір в розмірі 454 гривень компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, ч.4 ст.206, ст.ст.258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 09.11.2021 року на період навчання (до закінчення навчання у Державному навчальному закладі «Судововишнянський професійний ліцей»), але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору в дохід держави.

Судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителька та зареєстрована за адресою: с.Тамановичі Яворівського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: с.Міженець Старосамбірського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В. Кічак