КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/1738/13 Головуючий у 1 інстанції: Басалаєва А.В.
Провадження № 22-ц/824/2550/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Мельника Я.С.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 червня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) від суми несплачених аліментів,-

в с т а н о в и в:

В січні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. Зазначила, що відповідно до виданого 25 лютого 2005 року Дарницьким районним судом міста Києва виконавчого листа №2 1429/2005 з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 12 січня 2005 року, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення ним повноліття. На підставі вказаного виконавчого листа ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві відкрито виконавче провадження. Відповідач аліменти не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, починаючи з 12 січня 2005 року по теперішній час. ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12 січня 2005 року у розмірі 75 020,99 грн. та неустойку (пеню) за прострочення від сплати аліментів, починаючи з 12 січня 2005 року у розмірі 225 960,24 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12 січня 2005 року по 31 березня 2013 року включно у розмірі 300 981,23 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 2 780,41 грн.

В липні 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а судові повістки направлялися судом не за місцем реєстрації відповідача. На думку апелянта, суд безпідставно стягнув з ОСОБА_2 заборгованість по аліментам, оскільки це питання вирішується в межах виконавчого провадження. Також судом неправильно обрахована пеня по аліментах. Зазначає, що між сторонами була досягнута усна угода, що в рахунок сплати аліментів позивачка ОСОБА_3 разом з сином будуть проживати у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 та його родині. На даний час сину сторін виповнилося 22 роки, в квартирі проживає сама ОСОБА_3 зі своїм співмешканцем, не сплачує за комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилася значна заборгованість. Наразі у провадженні суду перебуває справа про виселення відповідачки з вказаної квартири. Апелянт просить врахувати, що відповідач ОСОБА_2 має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він працює неофіційно, і наявних у нього коштів ледь вистачає на утримання неповнолітніх дітей.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до виданого 25 лютого 2005 року Дарницьким районним судом міста Києва виконавчого листа №2 1429/2005 з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 12 січня 2005 року, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення ним повноліття (а.с. 26-27 т.1).

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві було відкрито виконавче провадження.

Відповідач ОСОБА_2 не сплачує аліменти з 12 січня 2005 року, у зв`язку з чим має заборгованість, яка відповідно до наданих позивачкою розрахунків становить 75 020,99 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі та стягнув з відповідача ОСОБА_2 заборгованість по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12 січня 2005 року у розмірі 75 020,99 грн., а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, починаючи з 12 січня 2005 року у розмірі 225 960,24 грн.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по аліментах.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження», за яким стягнення заборгованості по сплаті аліментів здійснюється в рамках виконавчого провадження. Відповідно до положень ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.Тобто, суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь заборгованості по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів не може погодитися в повному обсязі з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення суду, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як встановлено судом та це не заперечував відповідач, ОСОБА_2 не виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі відповідач зазначав, що не сплачував аліменти, через наявну з позивачкою домовленість, що в рахунок сплати аліментів вона разом з сином будуть проживати у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності йому та його родині (а.с. 104 т. 1). До заяви про перегляд заочного рішення відповідач надав власний розрахунок пені по аліментам, з якого убачається, що він не сплачував аліменти, починаючи з 2005 року (а.с. 106-108 т. 1).

Відтак, у ОСОБА_3 виникло право на стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання сина.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, починаючи з 12 січня 2005 року у розмірі 225 960,24 грн.

Доказів на спростування наданого позивачкою розрахунку пені за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 не надав. З наданого відповідачем альтернативного розрахунку пеня за прострочення сплати аліментів обрахована, виходячи із кількості днів прострочення виключно у тому місяці, в якому виникла заборгованість, що не відповідає положенням ст. 196 СК України. Відтак, розрахунок відповідача не може бути взятий до уваги.

Частиною 2 ст. 196 СК України у редакції, чинній на час вирішення спору в суді першої інстанції, було визначено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 зазначив, що він має ще двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підтвердження своїх доводів відповідач надав копії відповідних свідоцтв про народження дітей.

Оскільки в справі було ухвалено заочне рішення, колегія суддів приймає до уваги надані документи та враховуючи наведені доводи відповідача, вважає за можливе зменшити розмір пені за прострочення аліментів до заявленого розміру заборгованості 75 020,99 грн.

Враховуючи викладене, заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 229,40 грн. судового збору, в дохід держави підлягає стягненню 520,81 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) від суми несплачених аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 75 020,99 грн.

В іншій частині вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 229,40 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 520,81 грн. судового збору.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Мельник Я.С.