Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2843/20

номер провадження 2/695/568/21

04 березня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Середи Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Біліченко С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Короля О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

-змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 30.07.2019 у справі № 695/1767/19 в частині їх зменшення з твердої грошової суми 2000.00 грн. щомісяця до 1109.00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що наразі сплачує аліменти за судовими рішеннями на двох дітей: ОСОБА_3 , 2008 року народження, та ОСОБА_4 , 2019 року народження, а тому має скрутне матеріальне становище, що було встановлено рішенням Драбівського районного суду від 29.09.2020 року у справу № 692/715/20, і є підставою для зміни розміру аліментів.

Ухвалою від 13.01.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Вказаною ухвалою відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду відзиву на позов, в якому позовні вимоги не визнала, та повідомила суд, що позивач сплачує аліменти на дочку ОСОБА_5 частково і має заборгованість по сплаті аліментів, яка на час подачі відзиву перевищує двадцять тисяч гривень. При цьому відповідач вказувала, що позивач займається підприємницькою діяльністю, а тому має достатньо коштів на сплату аліментів. Оскільки батько дитини не бере участі у додаткових витратах на свою дочку, а відповідач крім цього ще й допомагає своїй матері пенсійного віку, то вважає справедливим розмір аліментів, що вже присуджений рішенням суду у твердій грошовій сумі 2000.0 гривень.

У судовому засіданні позивач та його представник повністю ствердили свою позицію, викладену у позовній заяві, та просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибула, направивши до суду телефонограму про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити з підстав, вказаних нею у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.07.2008 року ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 від 08.01.2020 року ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2019 року ВП № 59812683 з ОСОБА_1 на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду від 30.07.2019 року у справі № 695/1767/19 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 2000.0 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 24.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.05.2020 року ВП № 62180197 з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Драбівського районного суду від 30.04.2020 року у справі № 692/391/20 на користь ОСОБА_7 були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 14.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 29.09.2020 року у справі № 692/715/20 розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Драбівського районного суду від 30.04.2020 року у справі № 692/391/20 було зменшено та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні позовних вимог щодо зміни способу та порядку стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_9 було відмовлено, оскільки тільки одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів. При цьому Драбівським райсудом судом зазначено, що ОСОБА_1 довів у судовому засіданні, що відбулися зміни в його матеріальному стані, які є суттєвими і відіграють значну роль у житті платника аліментів, а тому вважає, що розмір аліментів доцільно зменшити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

З аналізу статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України вбачається, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Частинами 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України від 17 травня 2017 року № 2037- III «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може звернутися до суду із заявою про збільшення їх розміру. Значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року в справі №415/4386/16-ц, від 20 грудня 2019 року в справі №288/168/19.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, враховуючи підстави та предмет позову, при вирішенні даного спору, встановленню та доказуванню підлягає саме факт погіршення матеріального стану позивача, який є платником аліментів, наявності у нього реальної можливості сплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі 2000 грн. 00 коп. щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81, ст. 76, ч. 2 ст. 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 29.09.2020 року у справі № 692/715/20 встановлено, що ОСОБА_1 довів у судовому засіданні, що відбулися зміни в його матеріальному стані, які є суттєвими і відіграють значну роль у житті платника аліментів, а тому вважає, що розмір аліментів доцільно зменшити.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства в площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц.

Обґрунтовуючи заперечення щодо задоволення позовних вимог, відповідач вказала, що позивач займається підприємницькою діяльністю, ухиляється від сплати податків, утримує великий будинок та автомобіль, веде спільне господарство з цивільною дружиною і сума аліментів, яку він сплачує на утримання дочки ОСОБА_8 , повертається в його сім`ю, тому, на думку відповідача, ОСОБА_1 має сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Однак належних та беззаперечних доказів на підтвердження, наведених у відзиві обставин, а так само доказів про збільшення розміру доходів позивача після винесення судового рішення про зміну розміру аліментів, відповідач суду не назвала та не надала.

А тому суд відхиляє як безпідставні наведені доводи відповідача про можливість сплати відповідачем аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 2000 грн. 00 коп.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць установлений у розмірі з 1 січня 2020 року - 2218 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць установлений у розмірі з 1 січня 2021 року - 2395 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України).

Таким чином, на підставі викладеного вище, та враховуючи, що відповідач не довела належними та допустимими доказами того, що позивач має реальну можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дитину у сумі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, приходить до висновку задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та стягувати з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , 2008 року народження, в твердій грошовій сумі 1109.00 грн.

Відповідно до частини першої ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольни типовністю.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа № 695/1767/19 від 01.08.2019, виданого відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2019 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 1109.00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист № 695/1767/19 від 01.08.2019, виданий відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.08.2019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі 2000.00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 24.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: Середа Л.В.

Повний текст виготовлено та підписано головуючим 09 березня 2021 року.