Справа № 544/479/20
№ пров. 2/544/21/2021
Номер рядка звіту 52
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 грудня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

з участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

представника позивача Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» - адвоката Синюка С.Л. (діє на підставі договору від 02.01.2020 та ордера серія КС № 444205),

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковтуна М.В. (діє на підставі ордера серія ПТ № 185124),

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Пирятин по вул. Ярмарковій, 17, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

у с т а н о в и в :

Позивач у травні 2020 року звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 11 вересня 2018 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 уклали договір страхування PKS № 1801438 майнових інтересів власника автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

07 вересня 2019 року у м. Пирятин на вул. Європейській відбулась дорожньо транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль ВАЗ 21703, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 ; та застрахований автомобіль Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3

Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. У результаті ДТП автомобіль Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Відповідно до Звіту № 139659 від 10 березня 2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Honda CIVI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 15 723,27 гривень, а відповідно до Рахунку № 060787/200920191 від 20 вересня 2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 37 881,31 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 29 жовтня 2019 року співробітниками AT «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 139659. Відповідно до платіжного доручення № 18944 від 30 жовтня 2019 року AT «ПРОСТО страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу Honda CIVIC; реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 30868,37 гривень. 05 грудня 2019 року співробітниками AT «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 139659 на доплату в розмірі 7012,94 гривень. Відповідно до платіжного доручення № 21544 від 06 грудня 2019 року AT «ПРОСТО- страхування» здійснило доплату страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 7012,94 гривень. У зв`язку з викладеним просить стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 37881,31 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн та витрати пов`язані з оплатою професійної правової допомоги.

Ухвалою суду від 07 травня 2020 року провадження у справі було відкрито та справу призначенно до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вмоги підтримав у повному обсязі, проси їх задовольнити, зазаначив, що страхова компанія не наділена повноваженнями проводити перевірку чи були проведені ремонтні роботи чи ні фактично. На її обов`язок покладається лише проведення відшкодування фактичних затрат, які вказує позивач на станції де проводяться ремонтні роботи. Оскільки пошкодженим автомобілем є Хонда то логічно, ремонтні роботи будуть проводитися на відповідній станції «Хонда». Страхова компанія сплатила ті кошти, які хотіла бачити оригінальна станція за проведення оригінальних ремонтних робіт, якщо у відповідача є необхідність чи інформація, що зазначені ремонтні роботи не були проведені, то в жодному разі йому ніхто не перешкоджав звернутися до станції техобслуговування, яка б надала йому інформацію, що ці ремонтні роботи не було проведено. На сьогоднішній день суду надано інформацію про те, що страхова компанія провела відшкодування у повному розмірі і вони взяли від станції техобслуговування документи, які підтверджують факт проведення ремонтних робіт, тому питання і позиція відповідача в частині не проведення ремонтних робіт на сьогоднішній день є голослівною і нічим не підтвердженою, оскільки це лише слова. На сьогоднішній день зі сторони відповідача не має ніякої документальної доказової бази щодо не проведення ремотних робіт. Акт виконаних ремонтних робіт від 28.11.2019 та гарантійний талон містяться у матеріалах справи без печаток та підпису, їх оригінали знаходяться на станції техобслуговування, відшкодування витрат проводилося страховою компанією на підставі рахунку, який завірений належним чином. У даному випадку це калькуляція, з печатками, що відповідає обставинам справи. По умовах договору страхування у страхової компанії є обов`язок провести відшкодування шкоди за відновлювальний ремонт. За витрати поза рахунками страхові суми на виплачувалися. Акт виконаних робіт підписується техстанцією та страхувальником, фізичною особою, страхова компанія не ставить на ньому ніякого підпису і не має можливості брати оригінали цих документів, вони знаходяться на станції техобслуговування де проводились ремонтні роботи. Страховим договором було передбачено, що застрахований автомобіль буде обслуговуватись на гарантійних станціях, а хто саме буде прводити ремонтні роботи у разі пошкодження автомобіля страховиком не обиралось, а обиралось страхувальником. Після отримання страховою компанією калькуляції при прийнятті рішення види виконаних робіт із пошкодженнями не перевірядись. Відповідно експертного висновку і акту виконаних робіт різницю складає лише вартість деталей, усі інші дані: години роботи, ремонтні роботи заміняємих деталей є ідентичними до тих, що погодила страхова компанія. Таким чином на сьогоднішній день є думки станції техобслуговування, страхової компанії, оцінювача та незалежного експерта про те, що всі деталі та ремонтні роботи були проведені. Усі пошкодження заначені у акті огляду. Представник позивача непроти мирного врегулювання спору та не заперечує проти укладення морової угоди з відповідачем.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначив, що відповідач ОСОБА_1 вважає вартість відновлювального ремонту пошкодженого в результаті дорожньо транспортної пригоди, що сталася 07.09.2019 автомобіля Honda CIVIC, випуск 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 та вартість матеріального збитку заподіяного власнику вказаного транспортного засобу завищеними та такими, що не відповідають дійсним збиткам завданим ДТП.

Допитаний у судовому засіданні експерт Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» Балинський Є.О. пояснив, що експертні дослідження проводилися на підставі ухвали суду, яка являється предметом автотоварознавчої експертизи і є вже не юридичною оцінкою документа, та за наданими на огляд матеріалами цивільної справи: фототаблицями, актом огляду, у якому зазначались пошкодження. Висновок експерта не є категоричним, а є попереднім розрахунком витрат.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз`яснено, що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені нормативними положеннями ст. 16 ЦК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом встановлено, що 07 вересня 2019 року в м. Пирятин на вул. Європейській сталася дорожньо- транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль ВАЗ 21703", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 ; та застрахований автомобіль Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 .

Постановою Пирятиського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2019 року у справі № 544/1195/19, водія ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень у дохід держави (а.с. 12-13).

Таким чином, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підлягає додатковому доведенню в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія ОСОБА_1 , був пошкоджений автомобіль марки Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 та який належить ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в АТ «ПРОСТО - страхування», на підставі договору № 1801438 серії РКS «ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС» від 11.09.2018, терміном дії з 12.09.2018 по 11.09.2018 (а.с. 6, 9-11).

ОСОБА_4 10.09.2019 повідомила позивача про подію, що має ознаки страхового випадку, справа № 139659 (а.с. 7-8).

Відповідно звіту № 139659 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 10.03.2020 суб`єктом оціночної діяльності складеного ФОП « ОСОБА_5 », орієнтовна вартість ремонтно-відновлювальних робіт і запасних частин автомобіля Honda CIVIC складає 37881,31 грн. (а.с. 14-41)

Вищезазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 29 жовтня 2019 року та 05 грудня 2019 року співробітниками AT «ПРОСТО-страхування» було складено страхові акт № 139659 та прийнято рішення перерахувати в АТ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» страхове відшкодування у розмірі 30863,37 грн. та у розмірі 7012,94 грн. за ремонт автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_2 (а.с. 42, 44).

30 жовтня 2019 року та 06 грудня 2019 року АТ «ПРОСТО страхування»виплатило АТ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» страхові відшкодування за ремонт автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 30 868,37 гривень та 7012,94 грн. (а.с. 43, 45)

На підставі зовнішнього огляду транспортного засобу автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 було складено акто огляду транспортного засобу (протокол огляду транспортного засобу) № 139659 від 10.09.2019, додатком № 1 до звіту № 1329659 від 10.03.2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Власник даного транспортного засобу ОСОБА_2 , представник СК«ПРОСТО-страхування» та оцінювач були ознайомлені з актом та своїм підписом підтвердили, що пошкодження транспортного засобу Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 зазначені у ньому вірні та зазаначено про можливість скритих дефектів.

У акті також зазаначено, що якщо під час ремонту будуть виявлені приховані пошкодження, про це слід повідомити учасників огляду з метою складання додаткового протоколу. В іншому випадку претензії щодо зазначених пошкоджень прийматися не будуть.

Згідно із вимогами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно із роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , застрахована АТ «ПРОСТО-страхуванн», «ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС» про що свідчить договір № 1801438 серія PKS від 11.09.2018 (а.с. 6, 171).

Автомобіль марки Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Під час розгляду справи представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Ковтуном М.В. було заявлено клопотання щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення дійсної вартості відновлювального ремонту пошкодженого в результаті ДТП, що сталася 07.09.2019 автомобіля Honda CIVIC та дійсної вартості матеріального збитку, заподіяного власнику даного транспортного засобу.

Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року судом у справі було призначено судово автотоварознавчу експертизу про ведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса.

Відповідно висновку експерта № 1383 складеного 23.06.2021 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого урезультаті ДТП 07.09.2019, станом на 07.09.2019 складає Свр=31284,02 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП 07.09.2019, станом на 07.09.2019 складає У=14008,39 грн. (а.с. 125-139).

Відповідно експертного висновку і акту виконаних робіт різницю у сумі. Яка підлягає стягненню з відповідача складає лише вартість деталей, усі інші дані: години роботи, ремонтні роботи заміняємих деталей є ідентичними до тих, що погодила страхова компанія. Заміна деталей та ремонтні роботи були проведені.

Відшкодування витрат за страховим випадком власнику автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 СК «ПРОСТО страхування» проводилось на підставі калькуляції орієнтовної вартості ремонтно відновлювальних робіт і запчастин автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 20.09.2019,сума якої становить 37881,31 грн, саме таку суму позивач прость стягнути з відповідача у відшкодування шкоди за страховим випадком.

У даній калькуляції у графі «роботи» було зазначено вид робіт «устранение перекоса моторного отсека (прав часть)» вартість якої складає 900 грн, що відноситься до прихованих пошкоджень, проте учасники огляду представником виконавця робіт ПАТ «Дніпро Мотр Інвест» про це пошкодження не повідомлялися та додатковий протокол не складався, що суперечить вимогам акту огляду транспортного засобу № 139659.

Матеріали справи не містять доказів, що внаслідок ДТП, що мала місце 07 вересня 2019 року за участі автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля ВАЗ 217030, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 керуванням ОСОБА_1 , було перекошено моторний відсік автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з правої частини.

Посилання представника позивача на калькуляцію орієнтовної вартості ремонтно-відновлювлювальних робіт і запасних деталей, рахунок № 060787/200920191 від 20.09.2019 та акт огляду транспортного засобу № 139659 від 10.09.2019, як на докази, що внаслідок ДТП було перекошено моторний відсік автомобіля Honda CIVIC, реєстраційний номер НОМЕР_1 (права частина), є безпідставними, оскільки ці документи не містять відомостей, що вказане пошкодження були спричинені вищевказаною ДТП.

Таким чином позивач не довів, що проведена ним виплата ОСОБА_2 в сумі 900 грн за усенення перекоса моторного відсіку (права частина), була здійснена у зв`язку із відшкодуванням шкоди, спричиненою внаслідок ДТП, що мала місце 11.09.2018.

Суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірів 36981,31 без урахування вартості роботи щодо «устранение перекоса моторного отсека (прав часть)» у розмірі 900 грн.

Виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, а тому вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування в розмірі 36981,31 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які позивач поніс за подання відповідної позовної заяви складається з судового збору у розмірі 2102,00 грн (а.с. 5), витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. (а.с. 59).

Позов задоволено часткового, то судові витрати по сплаті судового збору присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (36981,31 х2102/37881,31=2052,05), як і витрати на професійну правничу допомогу (36981,31 х5000/37881,31=4865).

Керуючись ст. 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 979, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст. 22 ЗУ «Про страхування», суд,

у х в а л и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 36981 (тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) гривню 31 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» витрати по оплаті судового збору у розмірі 2052 (дві тисячі п`ятдесят дві) гривні 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО страхування» витрати на напрофесійну правничу допомогу у розмірі 4865 (чотири тисячі вісімсот шістдесят п`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 30.12.2021.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», юридична адреса 04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, реквізити: IBAN НОМЕР_6 , .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, зареєстрований та мешканець АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 21.10.1999, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Суддя Ю.О. Ощинська