Номер провадження: 22-ц/813/8249/21
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 овича до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики, зокрема:

- 173 000 доларів США за договором позики від 02.01.2007 року;

- 350 000 Євро за договором позики від 30.01.2007 року;

- 45 000 доларів США за договором позики від 15.01.2008 року.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 21.12.2020 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20.04.2021 року вказану справу передано за підсудністю до Соломянського районного суду м.Києва.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року скасувати та направити справу до Київського районного суду м.Одеси для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилався на те, що суд першої інстанції не врахував вимог процесуального закону щодо альтернативної підсудності та залишив поза увагою те, що позов подано за місцем виконання договору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК україни підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процессуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Передаючи справу за підсудністю до Соломянського районного суду м.Києва, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Оскільки відповідач ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Соломянського району м.Києва, то розгляд справи підсудний Соломянському районному суду м.Києва.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, частиною 8 ст. 28 ЦПК України яка встановлює підсудність справ за вибором позивача передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

В даному випадку позивач звернувся до суду в порядку ч.8 ст.28 ЦПК України, що відповідає вимогам Закону, оскільки в договорах позики сторони визначили місце виконання договору за місцем проживання ОСОБА_1 (за розпискою від 02.01.2007 року та від 30.01.2007 року м.Одеса, вул.Абрикосова, 61, за розпискою від 15.01.2008 року м.Одеса, вул.Горіхова, 5), що територіально відноситься до Київського району м.Одеси.

А тому звернення позивача до суду за місцем виконання договору, що за територіальною підсудністю віднесено до Київського районного суду м.Одеси, відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Київський районний суд міста Одеси помилково застосував норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали та дійшов помилкового висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Соломянського районного суду м.Києва.

Наведені у відзиві заперечення, що договір позики не відноситься до тих договорів, виконувати які можна лише в певному місці оскільки повернення коштів може бути здійснено позичальником в будь-який спосіб та в будь-якому місці, а тому позивач повинен звертатися до суду в порядку ст.27 ЦПК України, є неспроможніми, оскільки визначення сторонами в договорі позики місця виконання договору дозволяє позивачу звернутися до суду в порядку ч.8 ст.28 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, ч.1 п.6 ст. 374,379 ,381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року про передачу справи на розгляд Соломянському районному суду м.Києва скасувати та направити справу до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 30.12.2021 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді О.В. Князюк

С.О. Погорєлова