Справа №:755/427/21
Провадження №: 4-с/755/7/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

представника скаржника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ясінської Катерини Михайлівни щодо визначення розміру заборгованості по сплаті аліментів (розрахунку заборгованості), заінтересована особа: ОСОБА_3 , -

у с т а н о в и в:

05.01.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ясінської Катерини Михайлівни щодо визначення розміру заборгованості по сплаті аліментів (розрахунку заборгованості), заінтересована особа: ОСОБА_3 .

У вказаній скарзі скаржник просить:

- визнати поважними причини пропуску ним строку на подання відповідної скарги та поновити відповідний процесуальний строк ураховуючи, що про оскаржуваний розрахунок заборгованості скаржник довідався лише 21.12.2020 року;

- визнати визначений державним виконавцем розмір заборгованості у розрахунку заборгованості по аліментах від 23.10.2020 року неправомірним та скасувати його;

- визначити розмір заборгованості за період з 29.01.2010 року по 01.10.2020 року встановивши її у сумі 62816,00 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

10.02.2021 року до суду надійшов відзив представника стягувача на скаргу ОСОБА_2 , у якому представник просить залишити скаргу без задоволення та зазначає, що скаржник вже неодноразово звертався до суду зі скаргами: ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року (справа №755/17615/20) скаргу ОСОБА_2 на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами було повернуто суб`єкту звернення; ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року (справа №755/17621/20) скаргу ОСОБА_2 на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами було повернуто заявнику без розгляду; ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року (справа №755/17619/20) скаргу ОСОБА_2 на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами було залишено без задоволення.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги скарги з підстав викладених у ній, просить скаргу задовольнити та додатково пояснив суду, що при здійсненні розрахунку державний виконавець не взяв до уваги попередні розрахунки заборгованості та те, що боржник є ФОПом і нарахування мали здійснюватися за середнім доходом по регіону. Також представник вказує, що інші справи, які перебували на розгляді Дніпровського районного суду м. Києва не стосуються цієї скарги, оскільки вони стосувались оскарження постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а на теперішній час скаржником оспорюється розрахунок заборгованості по аліментах від 23.10.2020 року.

Суб`єкт оскарження та сторона стягувача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника скаржника, приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку для подання скарги та необхідність залишення скарги без розгляду, з огляду на наступне.

Звертаючись до суду зі скаргою скаржник зазначив, що у листопаді 2020 року він звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. За вказаною скаргою було відкрите провадження у справі №755/17619/20, яка розглядалась суддею Чех Н.А. При ознайомленні з матеріалами вказаної справи та виконавчого провадження №18672924 - 21.12.2020 року представник скаржника довідався про існування розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні станом на 01.10.2020 року, яка відповідно до цього розрахунку становить 323583,76 грн. Представник зробив копію розрахунку і передав її скаржнику до відома. Відповідною заявою про ознайомлення з матеріалами справи підтверджується факт ознайомлення скаржника з оспорюваним розрахунком заборгованості саме 21.12.2020 року, що є підставою для поновлення пропущеного десятиденного процесуального строку для звернення із даною скаргою.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.12.2020 року представник скаржника звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про ознайомлення з матеріалами справи №755/17619/20 (а.с. 14).

За змістом наявної в матеріалах справи копії оскаржуваного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.10.2020 року, станом на 01.10.2020 року заборгованість складає 323583,76 грн. (а.с. 15-16).

Сторона скаржника стверджує, що про існування оскаржуваного розрахунку заборгованості довідалась лише 21.12.2020 року.

Поряд із цим судом встановлено, що у листопаді 2020 року скаржник подав до суду три скарги про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця Ясінської К.М., що підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень (справи №755/17621/20, №755/17615/20, №755/17619/20).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року скаргу ОСОБА_2 повернуто суб`єкту звернення (справа №755/17615/20).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року скаргу ОСОБА_2 повернуто заявнику без розгляду (справа №755/17621/20).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2020 року відкрито провадження у справі №755/17619/20 за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2021 року скаргу ОСОБА_2 у справі №755/17619/20 залишено без задоволення.

Зі змісту наведеної ухвали вбачається, що у справі №755/17619/20 скаржником оспорювалась постанова державного виконавця у ВП №18672924 від 26.10.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Текст постанови від 26.10.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами наявний у Автоматизованій системі виконавчого провадження і у мотивувальній частині вказаної постанови зазначено: «Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_2 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 23.10.2020 року становить 323583,76 грн.».

Отже, у змісті постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, яку боржник оскаржив до суду у листопаді 2020 року, міститься пряме зазначення суми боргу зі сплати аліментів у розмірі 323583,76 грн. встановлену розрахунком від 23.10.2020 року, тому неспроможними є посилання скаржника на те, що про існування відповідного розрахунку заборгованості він довідався лише 21.12.2020 року при ознайомленні з матеріалами справи №755/17619/20.

Крім того, наявність копії заяви про ознайомлення 21.12.2020 року з матеріалами справи №755/17619/20 та копії оспорюваного розрахунку заборгованості від 23.10.2020 року не дають підстав для прямого та обґрунтованого висновку про те, що ця копія розрахунку заборгованості була отримана стороною боржника саме з матеріалів справи №755/17619/20 та саме при ознайомленні із ними 21.12.2020 року. При цьому, з будь-якими клопотаннями про огляд матеріалів справи №755/17619/20 витребування самих матеріалів виконавчого провадження скаржник та/або його представник до суду не звертались.

Також слід зазначити, що зміст ст. 449 ЦПК України вказує на те, що десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою відраховується не тільки від дати фактичного отримання інформації, а й з того часу коли особа повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що скаржник був обізнаний із наявністю виконавчого провадження, систематично звертався до державного виконавця та оскаржував його дії до керівництва відділу державної виконавчої служби.

До своєї скарги ОСОБА_2 долучив копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №18672924 від 12.04.2010 року у якій наявний ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження унесених до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, отже боржник володіючи даними номеру виконавчого провадження та ідентифікатором доступу не був позбавлений можливості ознайомлюватись з рішенням державного виконавця і відповідно повинен був дізнатись про наявність оспорюваного розрахунку заборгованості від дати внесення державним виконавцем даних до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

З даних Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що:

- 26.10.2020 року державним виконавцем прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- 26.10.2020 року державним виконавцем прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

- 26.10.2020 року державним виконавцем прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

У змісті всіх трьох наведених постанов державного виконавця міститься посилання на те, що у боржника утворилась заборгованість зі сплати аліментів і її сукупний розмір згідно розрахунку заборгованості від 23.10.2020 року становить 323583,76 грн.

Ураховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що скаржником пропущений процесуальний строк для звернення до суду зі скаргою стосовно здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості від 23.10.2020 року.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За змістом ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому процесуальний строк для подання скарги та як зазначалося вище посилається на те, що про існування розрахунку заборгованості він дізнався 21.12.2020 року.

Оцінку вказаним посиланням скаржника суд надав та визнав їх необґрунтованими, а будь-яких інших поважних причин для поновлення процесуального строку сторона скаржника не навела, тож суд дійшов висновку про необхідність відмови скаржнику у поновленні строку за залишення скарги без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 259-261, 353-355, 447-449 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У поновленні процесуального строку для подання скарги - відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ясінської Катерини Михайлівни щодо визначення розміру заборгованості по сплаті аліментів (розрахунку заборгованості), заінтересована особа: ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали суду складний 05.03.2021 року.

Суддя -