Справа № 534/1576/21
Провадження №2-н/534/214/21

У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

31 грудня 2021 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю. розглянувши заяву комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішіні Плавні» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги гарячого водопостачання та теплової енергії,

ВСТАНОВИВ :

КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» звернулось до суду із згаданою заявою про видачу судового наказу, в якій прохає стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за послуги гарячого водопостачання за теплової енергії у сумі 68 352 грн. 99 коп. та понесені судові витрати в сумі 227 грн.

Дослідивши подану до суду заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків.

Заявник просить стягнути з боржника заборгованість за спожиті послуги гарячого водопостачання та теплової енергії у сумі 68 352 грн. 99 коп. за період з жовтня 2013 року по 01 січня 2021 року, тобто, більший ніж три роки до дати звернення із заявою про видачу судового наказу до суду.

Заявник зазначає, що боржником за період з червня 2020 року по грудень 2020 року було частково сплачено заборгованість у сумі 14 600 грн 41 коп., а отже на думку заявника це свідчить про те, що строк позовної давності перервався виходячи з правової позиції викладеної у постанові Верховного суду від 22.01.2019 у справі № 437/2726/13.

Разом з цим суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу і вказана правова позиція Верховного суду застосовується в позовному провадженні. При цьому суд зазначає, що посилання заявника на переривання строку позовної давності вказує на наявність спору про право.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу оскільки пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Керуючись, п.5 ч.1 ст.165, ст.166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішіні Плавні» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги гарячого водопостачання та теплової енергії.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Ю. Морозов