Справа № 632/763/20
провадження № 2/632/124/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2021 р. м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді - Росоха А.В., за участю секретаря - Караванченко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Первомайський Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні квартирою шляхом виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся досуду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні квартирою шляхом виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення.
У позові вказав, що він є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАС №654991. Вказана квартира була придбана на прилюдних торгах, квартира бура реалізована як предмет іпотеки, на день тогрів належала на праві власності ОСОБА_2 .
Після придбання квартири відповідач добровільно не виселилася з квартири і тому ОСОБА_1 був змушений у судовому порядку ставити питання про усунення перешкод у здійсненні права власності, виселення та зняття з реєстрації.
Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2014 року позов ОСОБА_1 було задоволено.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було виселено із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення.
Рішення набрало чинності та було виконано державним виконавцем.

Після чого відповідач звернулась до позивача з проханням деякий час пожити в спірній квартирі, пообіцяла на першу його вимогу виселитися, позивач погодився.

В 2018 році ОСОБА_1 вирішив заселитись в свою квартиру про що повідомив відповідача та попросив її звільнити квартиру однак остання в добровільному порядку не звільняє квартиру.

За захистом своїх прав позивач неодноразово звертався до поліції. 21 квітня 2020 року на адресу відповідача позивачем була надіслана письмова заява про досудове врегулювання спору, яка залишилася без відповіді.

Звернувшись до суду з позовною заявою просив усунути перешкоди в користуванні та володінні ним квартирою шляхом виселення відповідача з квартири без надання іншого житлового приміщення.

08 вересня 2020 року заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні квартирою шляхом виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення задоволено.

Усунуто перешкоди у здісненні ОСОБА_1 права володіння, користування і розпорядження квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року.

11 грудня 2020 року заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08 вересня 2020 року про усунення перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права володіння, користування і розпорядження квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасовано. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання на 18 січня 2021 року.

18 січня 2021 року відкладено підготовче засідання на 04 лютого 2021 року у зв`язку з надходженням клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з хворобою.

04 лютого 2021 року відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та карантинними заходами в Україні.

Судом неявка відповідача визнана не поважною, розцінена як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

04 лютого 2021 року закрито підготовче провадження призначено справу до розгляду по суті на 25 лютого 2021 року.

25 лютого 2021 року відкладено розгляд справи на 09.03.2021 року у зв`язку з надходження клопотання відповідача про необхідність укладення угоди з адвокатом.

В судове засідання, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач жодного разу в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив із запереченнями на позов не надала, неодноразово надавала суду клопотання про відкладення розглялу справи на іншу дату, які розцінені судом, як зловживання своїми процесуальними правами.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на заочний розгляд справи.

З огляду на це, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно дост. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд встановив, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва НОМЕР_1 посвідченого державним нотаріусом Первомайської держнотконтори Мирошниченко О.М. та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАС №654991 (а.с.10,11).

За адресою спірної квартири зареєстрований позивач ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 1235 від 21.04.2020 року(а.с.15).

13 серпня 2020 року ухвалою апеляційного суду Харківської області рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 03 квітня 2014 року про виселення із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без змін (а.с.12-14).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.

За матеріалами справи підтверджено, що відповідач не є власником квартири, яка належить позивачу, в квартирі не зареєстрована, що порушує права власника житла, який на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Таким чином, суд вважає, що позов про виселення відповідача з спірної квартири доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому витрати по сплаті судового збору понесені позивачем підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 10-13,76-80, 206, 259, 263-265, 268, 27, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та володінні квартирою шляхом виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення - задовольнити.

Усунути перешкоди у здісненні ОСОБА_1 права володіння, користування і розпорядження квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення із квартири без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 09.03.2021 року.

Суддя: А. В. Росоха