Справа № 692/1284/21
Провадження № 2/692/459/21
У Х В А Л А
29 грудня 2021 року смт. Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левченко Л.О.
за участю секретаря с/з Савенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
ОСОБА_1 28.12.2021р. звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Білоусівське», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк О.В., Драбівська селищна рада про визнання недійсними акту приймання передачі майна та скасування рішень державного реєстратора.
Тому просить суд про забезпечення позову шляхом:
- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, крім реєстрації обтяжень згідно ухвали суду щодо об?єктів нерухомого майна згідно наведеного вище переліку;
Сторони в судове засідання не викликались.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Судом встановлено, що до Драбівського районного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПП «Білоусівське», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк О.В., Драбівська селищна рада про визнання недійсними акту приймання передачі майна та скасування рішень державного реєстратора.
Заявник зазначає, що є всі підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову це може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до положень ст.ст. 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути сумісними із заявленими позивачем вимогами.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, що відповідає правовій позиції Верховного суду викладеній в постанові від 17.10.2018р. по справі №№183/5864/17-ц.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).Однак в матеріалах заяви відсутні свідчення про вчинення відповідачем будь-яких дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання. Доводи позивача ґрунтуються на припущеннях.
Суд зазначає, що відповідно до норм ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На даній стадії розгляду справи, враховуючи, що жодні докази заявника, як позивача у справі у встановленому порядку не досліджувалися, думки інших учасників справи не заслуховувались, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству «Білоусівське» укладати договори щодо відчуження, передачі у користування та обтяжень об`єктів нерухомого майна, які знаходяться в селі Білоусівка, Золотоніського району, Черкаської області, згідно доданого переліку, буде надмірним втручанням у права відповідача по справі, оскільки незаконність його дій не доведено та відсутні належні та допустимі докази вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання.
Тому суд зважає, що з матеріалів справи не вбачається достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у спосіб, вказаний заявником, та які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, та відповідати необхідності втручання у господарську діяльність відповідача.
Тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.
Щодо вимоги про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, крім реєстрації обтяжень згідно ухвали суду згідно доданого переліку, суд зазначає, що дана вимога є похідною від вимоги про заборону Приватному підприємству «Білоусівське» укладати договори щодо відчуження, передачі у користування та обтяжень об`єктів нерухомого майна, які знаходяться в селі Білоусівка, Золотоніського району, Черкаської області, і залежить від попередньої вимоги, а тому у її задоволенні слід відмовити.
Таким чином, дослідивши встановленні обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи заявника, суд вважає, що у задоволенні вимог заявника про забезпечення позову слід відмовити.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом до Приватного підприємства «Білоусівське», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк О.В., Драбівська селищна рада про визнання недійсними акту приймання передачі майна та скасування рішень державного реєстратора відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Л.О. Левченко