Дата документу 03.03.2021
Справа № 334/3610/15-ц
Провадження № 4-с/334/20/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

за участю секретаря судового засідання Череп М.О.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Саідової Т.Ю., заінтересована особа: ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Саідової Т.Ю. у виконавчому провадженні № 48235947.

У скарзі зазначила, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження ВП № 48235947 з примусового виконання виконавчого листа № 334/3610/15-ц, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця із заявою ще у лютому 2019 року, в якій повідомила про нерухоме майно, яке боржник ОСОБА_3 отримав у спадщину, але навмисно зволікає з його реєстрацією у встановленому законом порядку для уникнення примусового стягнення.

26.10.2020 року скаржник надала державному виконавцю заяву, в якій виклала обґрунтування на підставі якого ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку і для таких випадків ЦПК України встановлює окремий порядок дій державного виконавця.

На думку скаржника, державний виконавець Саідова Т.Ю. не отримала довідки за місцем проживання спадкодавця і спадкоємця, оскільки згідно відомостей скаржника, боржник ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 . Спадкове майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 було придбано ще до введення Єдиного державного реєстру реєстрації речових прав та обтяжень на нерухоме майно, а тому, інформацію про право власності необхідно робити до БТІ, державний виконавець не звернулася до нотаріальної контори із запитом про наявність спадкової справи після померлого ОСОБА_5 .

Вважає, що держаний виконавець не здійснила виконавчі дії у повному обсязі для виконання судового рішення по справі № 334/3610/15-ц.

Просить суд постановити ухвалу, якою визнати бездіяльність державного виконавця Саідової Т.Ю. щодо виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 334/3610/15-ц неправомірною, зобов`язати державного виконавця Саідову Т.Ю. усунути порушення.

В судове засідання представник заявника надала заяву про розгляд скарги в її відсутність, вимоги скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник ВДВС надав суду відзив на скаргу, в якій скаргу не взнала, просила у задоволенні скарги відмовити, вказала, що 01.06.2019 року по заяві стягувача було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого сума заборгованості на 01.06.2019 року склала 59446,82 грн.

11.06.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 30% від суми заборгованості 59446,82 грн. 17834,05 грн.

10.12.2019 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та передано до Державної прикордонної служби цифровим підписом (ЕЦП).

24.10.2020 року державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 11.06.2019 року по 24.10.2020 року, відповідно до якого сума заборгованості складає 46714,12 грн.

24.10.2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості 46714,12 грн. 9342,82 грн.

24.10.2020 року (повноліття дитини), державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого загальна сума заборгованості зі сплати аліментів складає 106719,90 грн.

02.12.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ цифровим підписом.

03.12.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Станом на 24.02.2021 року, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_3 відсутні відомості щодо прав власності.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши у судовому засіданні учасника розгляду, перевіривши матеріали справи та обставини справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження ВП № 48235947 з примусового виконання виконавчого листа № 334/3610/15-ц, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до преамбули Закону України „Про виконавче провадження, цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у самостійному порядку.

При цьому, ст.1 названого Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Дійсно, ефективне і своєчасне виконання судових рішень неможливе без надання виконавцеві повноважень щодо застосування санкцій до боржників, які умисно не виконують судові рішення й законні вимоги виконавця.

Як встановлено судом, 24.10.2020 року (повноліття дитини), державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого загальна сума заборгованості зі сплати аліментів складає 106719,90 грн.

ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця із заявою ще у лютому 2019 року, в якій повідомила про нерухоме майно, яке боржник ОСОБА_3 отримав у спадщину, але навмисно зволікає з його реєстрацією у встановленому законом порядку для уникнення примусового стягнення.

Згідно ст. 440 ч. 10 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

В постанові Верховного Суду від 16.03.2020 р. (справа № 5023/197/12) зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Законодавець у вказаній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 17.04.2020 р. (справа №1512/7803/2012) .

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 р. №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

В порушення вимог ч.4 ст.140 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не звертався до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на майно, яке офіційно не зареєстроване за божником.

Більш того, державним виконавцем не спростовані доводи скаржника про те, що боржник ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 .

Дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Саідової Т.Ю., заінтересована особа: ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Саідової Т.Ю. щодо виконання судового рішення на підставі виконавчого листа № 334/3610/15-ц неправомірною, зобов`язати державного виконавця Саідову Т.Ю. усунути порушення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів, з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Добрєв М. В.