Справа № 507/1495/20
Провадження № 2/507/103/2021
Номер рядка звіту 44
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2021 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вужиловського О.В.

за участю секретаря судового засідання Вододюка В.В.

представника позивача адвоката Остапишеної Л.С.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , поданого в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 29 грудня 2020 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., яку останній заподіяв своїми діями її сину ОСОБА_3 . В обгрунтування своїх вимог. Позивач вказує, що вироком Любашівського районного суду Одеської області від 06.10.2020 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, а саме в тому, що 10 серпня 2020 року приблизно о 21 годині, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_1 , перебуваючи на дитячому спортивному майданчику, розміщеному по АДРЕСА_2, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , переслідуючи протиправний умисел, направлений на умисне вчинення насильницьких дій, спрямованих на спричинення фізичного болю останньому, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно здійснив 5 (п`ять) поштовхів долонями рук, із зусиллям, у грудну клітину неповнолітнього ОСОБА_3 . Його дії було кваліфіковано за ч.1. ст. 126 КК України - умисне вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

ЇЇ сину були спричинені моральні та фізичні страждання, що виразились у фізичному болю, приниженні честі, гідності перед однолітками. Дії відповідача по відношенню до її сина потягли тривале відновлення його душевного стану. Вона оцінює заподіяну її сину моральну шкоду в 500000 грн., яку і просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь.

В судовому засіданні представник позивача надала аналогічні пояснення, надала заяву про зменшення позовних вимог до 20000 грн. та просили задовольнити позов, а саме стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої її сину 20000 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю, просив відмовити в його задоволенні виходячи з наступного. Дійсно, 10.08.2020 року він біля свого будинку по АДРЕСА_1 займався по господарству. В цей час, до них прибігла сусідська дитина та сказала, що його сина б`є ОСОБА_3 . Він пішов на майданчик і бачив, що ОСОБА_4 бив його сина. Він зупинив його, але ОСОБА_3 почав виражатись на його адресу нецензурною лайкою та погрожувати побити дітей. Він декілька разів штовхнув ОСОБА_3 долонями в грудну клітину, після чого всі розійшлись. Вважає, що ОСОБА_3 ніякої моральної шкоди не спричиняв і факт спричинення шкоди ОСОБА_3 в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження.

Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною шостою статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживача, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, наслідком чого є настання інших негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як видно з вироку Любашівського районного суду Одеської області від 06.10.2020 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, а саме в тому, що 10 серпня 2020 року приблизно о 21 годині, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, ОСОБА_1 , перебуваючи на дитячому спортивному майданчику, розміщеному по АДРЕСА_2, на грунті раптово виниклих неприязних відносин до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , переслідуючи протиправний умисел, направлений на умисне вчинення насильницьких дій, спрямованих на спричинення фізичного болю останньому, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно здійснив 5 (п`ять) поштовхів долонями рук, із зусиллям, у грудну клітину неповнолітнього ОСОБА_3 (а.с. 3).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що у вечірній час 10.08.2020 року він разом з відповідачем навантажували причеп буля будинку останнього. В цей момент до них підбігла дитина та повідомила, що ОСОБА_3 б`є сина відповідача. Відповідач пішов на майданчик, а він залишився на місці і бачив, що відповідач лише відштовхнув ОСОБА_3 від своєї дитини.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він разом з іншими дітьми 10.08.2020 року грали у футбол на майданчику. В процесі гри відлетів камінець та вдарив ОСОБА_3 в голову. Після цього ОСОБА_3 почав бити його брата а також його, так як подумав, що саме брат кинув в нього каменем. В цей час, підбіг їх батько та зупинив ОСОБА_3 , а потім відштовхнув від брата.

ОСОБА_1 має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народженням дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за місцем проживання та останнім місцем роботи характеризується позитивно, не працює знаходився на лікуванні у вересні 2018 році та грудні 2020 року, на даний час знаходиться на обліку у сімейного лікаря, що підтверджується виписками з історії хвороби та довідки ЛКК № 57 від 04 лютого 2021 року (а.с. ).

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено факт спричинення моральної шкоди неповнолітньому ОСОБА_3 відповідачем внаслідок умисного злочину, яка виразилась у фізичному болю, які потерпілий отримав внаслідок поштовхів в грудну клітину.

Виходячи з характеру скоєного ОСОБА_1 злочину, його майнового та сімейного стану, наявності на утриманні трьох неповнолітніх дітей, того, що він хворіє, не працює, обставин кримінального правопорушення (скоєний після припинення протиправної поведінки самого ОСОБА_3 ), відсутності тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , протиправну поведінку самого ОСОБА_3 повідношенню до дітей відповідача, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заподіяну неповнолітньому ОСОБА_3 внаслідок злочину моральну шкоду в розмірі 1000 грн., яка є справедливим відшкодуванням завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 908 грн. судового збору та 1000 грн. на правову допомогу (а.с. 1).

Вимоги позивача задоволені частково (5% від заявленої суми до стягнення), тому судовий збір та судові витрати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 1908 грн. х 5% = 95 грн. 40 коп.

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , заявлені в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином та стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином неповнолітньому ОСОБА_3 - 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі - 95 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Любашівського

районного суду

Одеської області: О.В. Вужиловський