Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження №2/711/462/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Кондрацької Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.,

адвоката Кірса В.В.,

представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Черкаського навчально - виховного комплексу «Загальноосвітня школа ІІ - ІІІ ступенів - ліцей Спортивного профілю № 34 Черкаської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Черкаський навчально - виховний комплекс «Загальноосвітня школа ІІ - ІІІ ступенів - ліцей Спортивного профілю № 34 Черкаської міської ради в інтересах якого діє адвокат Кірса В.В. звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в розмірі 32286,24 грн., а також проценти за користування чужими коштами в розмірі 1187,94 грн., а сього суму коштів в розмірі 33474,18 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.08.2019 року при перерахуванні позивачем коштів, в розмірі 32 286,24 гри. для сплати належних працівнику школи ОСОБА_4 суми лікарняних - виплати по вагітності та пологах, згідно листка непрацездатності, відбулося їх помилкове зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , відкритого в ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м. Черкаси. Виявивши таку технічну помилку позивач 11.09.2019 року звернувся до ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м. Черкаси із заявою щодо повернення помилково сплачених коштів, натомість банком у списанні таких коштів із рахунку відповідача було відмовлено, а вже 14.09.2019 року відповідач зняв із свого карткового рахунку вказані кошти та витратив їх на особисті потреби, що підтверджується перевіркою, проведеною Черкаським ВП ГУНП у Черкаській області за зверненням позивача, зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень за № 53201 від 30.09.2019 року. За таких обставин, вбачається, що відповідач безпідставно (тобто без належних правових підстав) набув грошові кошті, в розмірі 32 286,24 грн., які були помилково, зараховані на його банківський рахунок та не повернув їх до цього часу, а отже такі кошти підлягають стягненню із відповідача. Крім того, враховуючи що відповідач знявши суму отриманих коштів із свого карткового рахунку знав та повинен був знати про безпідставність їх перерахування,що фактично фактично він і підтвердив в ході проведення перевірки, витративши вказані кошти на власні потреби, відтак відповідач має сплатити проценти за користування такими коштами в розмірі 1187,94 грн. Враховуючи вище викладене, просить стягнути із ОСОБА_3 на користь Черкаський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ПІ ступенів-ліцей спортивного профілю № 34» Черкаської міської ради грошові кошті, в розмірі 32 286,24 грн., а також проценти за користування чужими коштами в розмірі 1187,94 грн., а всього суму коштів, в розмірі 33 474,18 грн., та понесені судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.01.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2020 справу направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2010, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 712/16526/19 (провадження № 2/711/1319/20).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.03.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кірса В.В. підтримав позовні вимоги. Додатково пояснив, що 28.08.2019 при перерахуванні кошти, які призначались для сплати належних працівниці школи суми декретних виплат, кошти у сумі 32 тисячі гривень були помилково перераховані на карту колишнього працівника ОСОБА_3 .. Для усунення наслідків позивач звернувся до банку з проханням повернути вказані кошти, але банк відмовився їх повертати пославшись, що відсутнє розпорядження клієнта ОСОБА_3 на повернення коштів. Також позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою щодо безпідставного заволодіння коштами, було проведено перевірку та зібрано матеріали, якими підтверджується отримання коштів ОСОБА_3 , які після зняття витратив на особисті потреби.

Представник позивача ОСОБА_1 додатково зазначила, що кошти було помилково перераховано кошти працівнику, який вже не працював, вказані кошти належали іншій особі ОСОБА_4 .. На прохання добровільно повернути кошти відповідач відмовлявся, тому були змушені звернутись до суду.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог. Зазначила, що ОСОБА_3 працював сторожем з 28.07.2018 по 11.08.2018, в цей період тяжко захворів та з 04.08.2018 по 11.11.2018 перебував на лікарняному. В кінці серпня 2018 виявив в себе на рахунку, на який приходила заробітна плата, грошові кошти в сумі 32286,26 та був переконаний, що це нарахував колишній роботодавець. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, нараховані особі як засіб до існування, якщо їх нарахування проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку. Оскільки позивачем добровільно нараховані кошти з призначенням платежу «зарплата», тому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Додатково зазначає, що злого умислу на приховання коштів у відповідача не було, оскільки кошти зараховані 28.08.2018, а зняті з рахунку через два тижні - 14.09.2018.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що кожного місяця перевіряв стан рахунку на картці, оскільки йому кожного місяця зять перераховував кошти на лікування. Після виявлення на рахунку грошових коштів в сумі 32 тисячі був впевнений, що це виплата здійснена колишнім роботодавцем за час перебування його на лікарняному. Вказані кошти зняв з рахунку та витратив на лікування.

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії наказу № 87 від 20.06.2018 ОСОБА_3 призначено тимчасово виконуючим обов`язки сторожа Черкаського навчально-виковного комплексу ««Загальноосвітня школа ІІ - ІІІ ступенів - ліцей Спортивного профілю № 34 Черкаської міської ради з 19.07.2018 по 11.08.2018 включно на час відпустки основного працівника ОСОБА_5 .. На підставі наказу №94-1 від 10.08.2018 ОСОБА_3 звільнено з посади тимчасово виконуючого обов`язки сторожа НВК №34, у зв`язку з закінченням строкової угоди.

Згідно копії виписки по особовому рахунку за 2018 рік ОСОБА_3 вбачається, що йому здійснено всі належні йому нарахування, а копією платіжного доручення №22 від 08.10.2018 підтверджено факт належного розрахунку з ним.

11.09.2019 головним бухгалтером ОСОБА_1 було здійснено перерахування коштів, які надійшли на рахунок НВК «ЗОШ №34» з Фонду соціального страхування як допомога по вагітності та пологах (декретні), в сумі 32286.24 грн. для виплати ОСОБА_4 . Однак, при внесені даних було допущено технічну помилку і кошти зарахувались на картковий рахунок ОСОБА_3 , що підтверджується копією довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 01.11.2019 №25405948/15108807, згідно якої ОСОБА_3 28.08.2019 здійснювалось перерахування на карту в сумі 32286,26 грн..

Факт отримання коштів сторона відповідача не заперечує. Між тим зазначає, що згідно копії виписки по картці, відкритій на ім`я ОСОБА_3 , 28.08.2019 були зараховані кошти в сумі 32,286,24 грн., з позначкою в графі деталі операції «Зарплата, НВК №34» (а.с.83), а тому підстав для їх стягнення не вбачається.

Разом з тим, доводи відповідача, що вказані кошти є заробітною платою нарахованою колишнім роботодавцем, розцінюються судом критично, оскільки з наданих пояснень та доказів долучених до матеріалів справи вбачається, що сторони не перебували в трудових відносинах, крім того відповідач не заперечує, що був звільнений з посади сторожа ще в 2018 році.

Відповідно до частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Отже, з наданих суду письмових доказів вбачається що відповідач перебував з позивачем в трудових відносинах з 19.08.2018 по 11.08.2018, а тому суд приходить висновку, що грошові кошти, які перераховані позивачем на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідача, підлягають поверненню останнім, оскільки за відсутності між сторонами трудових правовідносин грошові кошти набуті і збережені відповідачем без достатньої правової підстави. Отже, у даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь Черкаського навчально - виховного комплексу «Загальноосвітня школа ІІ - ІІІ ступенів - ліцей Спортивного профілю № 34 Черкаської міської ради безпідставно набуті кошти у розмірі 32286,24 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення процентів за користування чужими коштами в розмірі 1187,94 грн,, то суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Частиною другою статті 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відтак нарахування відповідачу процентів за користування чужими грошовими коштами може бути здійснене на рівні облікової ставки Національного банку України за аналогією закону на підставі приписів ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

В свою чергу позивачем не доведено, що знімаючи кошти з рахунку та витрачаючи їх відповідач знав про безпідставність їх перерахування, та що вказані кошти належать іншій особі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921 грн., відповідно до квитанції № 0.0.560564543.1 від 20.12.2019, сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 5, 11, 177, 536, 1048, 1212, 1214 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Черкаського навчально - виховного комплексу «Загальноосвітня школа ІІ - ІІІ ступенів - ліцей Спортивного профілю № 34 Черкаської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутого майна - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) на користь Черкаського навчально - виховного комплексу «Загальноосвітня школа ІІ - ІІІ ступенів - ліцей Спортивного профілю № 34 Черкаської міської ради (код 25660039, 18021 м. Черкаси вул. Гагаріна, 91) безпідставно набуті кошти у розмірі 32286,24 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн, а всього 34207,24 грн.

В рішті позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений 15.02.2021.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька

Головуючий: Н. М. Кондрацька