Справа № 588/1898/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2021 року м.Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Семенішина С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовомАКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредиту картку.
Відповідачка підтвердила свою згоду, що підписана нею заява від 08.11.2010 разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Провадження за даним позовом було відкрите 17.12.2020 за ухвалою судді та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.58).
Ухвалою судді від 26.01.2021 визначено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін у справі (а.с.63).
Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідачка не скористалася.
У судове засіданні представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.50).
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи. Поштові відправлення, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідачки повернулися на адресу суду без вручення останній із відмітками поштаря «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» та «адресат не проживає" (а.с.67, 69).
Ураховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.56), поштові відправлення направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідачка не повідомляла, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, поштові відправлення такими, що доставлені 03.02.2021 та 17.02.2021.
Зважаючи на письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.
У вказаній заяві зазначено, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщенні на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua.
У анкеті-заяві указана сума бажаного кредитного ліміту -3000,00 грн., тип кредитної картки - "Універсальна", але відсутній термін дії картки, розмір процентів за користування кредитом та інші умови кредитування.
До позовної заяви банк також додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в "Приватбанку" (а.с.10-35).
За довідкою АТ "ПриватБанк" ОСОБА_1 видавалася одна кредитна картка за № НОМЕР_1 із датою відкриття 04.12.2017, строком дії до 07/21 (а.с.7).
Установлено, що користуватися кредитною карткою за кредитним договором б/н від 08.11.2010 ОСОБА_1 почала із 06.12.2017 (а.с.44-46), строк дії якої на даний час ще не сплинув.
Аналізуючи надані позивачем докази у підтвердження того, що між сторонами склалися кредитні правовідносини суд встановив наступне.
Наданий витяг із Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а анкета-заява, підписана відповідачкою, не містить умов кредитування, строків дії договору, відсоткової ставки, умов щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) тощо.
Відповідно до частин 1 і 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Таким чином, суд вважає, що оскільки витяг із Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які маються у матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08.11.2010 шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
При цьому, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Отже підстави для сплати відповідачем відсотків, які нараховані позивачем на підставі Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не узгоджених із відповідачкою відсутні.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення 2361,07 грн. заборгованості за відсотками, розрахованими за ставками, що постійно змінювалися, а саме ставками:
- 42,00% у період із 04.12.2017 по 31.08.2019;
- 84,00% у період із 01.09.2019 по 29.02.2020;
-42,00% у період із 01.03.2020 по 31.07.2020;
-40,80% у період із 01.08.2020 по 14.10.2020 - є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних і допустимих доказів того, що між сторонами склалися договірні відносини щодо надання банківського кредиту на заявлених умовах банку.
Із матеріалів справи вбачається, що у анкеті-заяві від 08.11.2010 наявні відомості про отримання кредитної картки «Універсальна», без визначення кредитного ліміту, процентів.
Із виписки про рух коштів та види трансзакцій за кредитною карткою ОСОБА_1 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття готівки, оплати товарів, послуг, а також повертав використані ним кредитні кошти та відбувалось поповнення його карткового рахунку за рахунок автоматичного погашення заборгованості з іншої картки НОМЕР_2 (а.с.44-46).
Суд вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно спрямовувались кошти, які сплачував позичальник, та які були автоматично зараховані з іншого рахунку на оплату відсотків, що не передбачено умовами укладеного сторонами кредитного договору, та які безпідставно банком не зараховувалися у повному обсязі на оплату зобов`язань відповідачки за тілом кредиту.
Ураховуючи встановлене та положення ст.ст.1048, 1049, 1054 ЦК України, погашення процентів за користування кредитом за рахунок кредита прямо порушує ст.1049 ЦК України.
Таким чином, залишок суми заборгованості за указаний період відсутній, оскільки відповідачкою поповнено рахунок на більшу суму, ніж знято із цього рахунку.
У зв`язку із цим, заявлений позов не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України.
Ураховуючи, що у задоволенні позову відмовляється, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн. не підлягають відшкодуванню.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей ст.ст.12,13,259,264,265,279,
280-282,284,289 ЦПК України, суд
У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем у загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених для його перегляду та оскарження, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.С. Линник