Справа № 676/4536/20
Номер провадження 2/676/420/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Рудик В.В.

представника 3 особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом довиконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасуваннярішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1203 від 02.11.1995 року «Про наслдіки інвентаризації земель забудованих кварталів в м. Кам`янці-Подільському» в частині закріпленння за домоволодінням АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 1591 кв. м. по факту (пункт 5 Додатку «Квартал № 147» до рішення).

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником будинку, розташованого по АДРЕСА_2 . На підставі рішення 21 сесії Кам`янець-Подільської міської ради від 15 листопада 2016 року № 53/21 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та передачу її у власність ОСОБА_1 », отримала у власність за рахунок земель житлової та громадської забудови земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку. Проте за позовом співвласника будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_4 зазначене рішення рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02.05.2018 року визнано протиправним та скасовано, внаслідок чого її було позбавлено права власності на земельну ділянку. Підставою для визнання рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 53/21 протиправним стало рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1203 від 02.11.1995 р., яким затверджено матеріали інвентаризації земель забудованих кварталів в м. Кам`янці-Подільському. Вважає, що спірне рішення є незаконним, породжує негативні правові наслідки для позивача як співвласника будинку та земельної ділянки, тому підлягає скасування огляду на наступне. Із матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що у графічних матеріалах, зокрема на схемі земельної ділянки за 1979 рік, схемі земельної ділянки за 1998 рік тощо, а також в договорах купівлі-продажу, дарування об`єктів житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 за будинковолодінням рахувалась земельна ділянка площею 1395 кв. м. А рішенням виконкому № 1203 за будинком по АДРЕСА_1 була закріплена земельна ділянка площею 1591 кв. м. Схематичний план 1979 року, в якому вказувалась площа 1395 кв. м., співпадає по обрисах із схематичним планом кварталу № 147, який є додатком до оскаржуваного рішення виконкому, де чомусь вказується площа 1591 кв. м. Проте збільшення розміру земельної ділянки за даною адресою у встановленому порядку не мало місця, наразі ніхто із співвласників домоволодіння з такою заявою не звертався. В інвентаризаційній справі відсутні будь-які відомості, які б пояснювали та підтверджували, яким чином в 1995 році збільшилась площа земельної ділянки, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 , за рахунок яких земель та на підставі яких рішень. Відсутні такі докази в матеріалах, на підставі яких приймлось рішення № 1203. Копія частини плану інвентаризації земель забудованих кварталів в м. Кам`янці-Подільському, проведених на підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради, не є планом відповідно до норм чинного законодавства на час його складання і являє собою схематичне зображення. В рішенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.01.1998 р., в договорі дарування, який був укладений після прийняття оскаржуваного рішення виконкому, а саме 05 травня 1998 р. зазначається, що будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 1395 кв.м. Необгрунтована вказівка в рішенні виконкому значно більшої площі земельної ділянки, ніж існувала на той час, без підтверджуючих документів, що стало підгрунтям для скасування рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 53/21 про передачу у власніть позивачу земельної ділянки. Таким чином, позивач позбавлена права власності на земельну ділянку з підстави вчинення неправомірних та незаконних дій виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради при прийнятті рішення № 1203 від 02.11.1995 р. Про порушення своїх прав та законних інтересів позивачу стало відомо з постанови Хмельницького апеляційного суду від 30 червня 2020 року, тому строк для звернення з даним позовом не пропущений. Відповідно до ст. 10 ЗК України 1990 року вирішення питань у галузі регулювання земельних відносин належало до відання міської ради, у виконавчого органу такі повноваження були відстуні. Згідно з ст. 19 Закону України «Про місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 07.12.1990 р. Кам`янець-Подільська міська рада була правомочна розглядати питання регулювання земельних відносин на пленарних засіданнях. Відповідно до Постанови Верховної ради України «Про земельну реформу» місцевим радам було доручено провести інвентаризацію земель усіх категорій. На момент прийняття оскаржуваного рішення у виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради були відсутні належні та законні повноваження для затвердження матеріалів інвентаризації земель забудованих кварталів, тим більше на закріплення земельної ділянки за будинковолодінням. Скасування спірного рішення забезпечить реальний захист та відновлення порушеного права позивача як власника земельної ділянки. Просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1203 від 02.11.1995 року «Про наслідки інвентаризації земель забудованих кварталів в м. Кам`янці-Подільському» в частині закріплення за будинковолодінням АДРЕСА_3 земельної ділянки площею 1591 кв. м. по факту (пункт 5 Додатку «Квартал № 147» до рішення).

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07.09.2020 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27.11.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В суді позивач та її представник позов підтримали, просять задовольнити.

В суді представник виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради позов не визнала, заперечила проти його задоволення, заперечення мотивує тим, що рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1203 від 02.11.1995 р. прийнято в межах делегованих повноважень згідно ст. 3 Земельного кодексу (1990 року). Даним рішення не вирішуються питання щодо наділення ОСОБА_1 землею, позивач, щодо порушення земельних питань у позові не ставить, просить в задоволенні позову відмовити.

В суді представник ОСОБА_4 адвокат Коробей Т.Д. заперечила проти задоволення позову.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомленісвоєчасно належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Судом встановлено що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Інші учасники по справі є співвласниками доволодіння по АДРЕСА_1 .

Житлові будинки з відповідними надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 розташовані на земельній ділянці, яка закріплена за домоволодінням по АДРЕСА_1 .

За матеріалами інвентаризації, схематичного плану квартала № 147 від 22.06.1979 року за домоволодінням по АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_4 ) було закріплено право користування земельною ділянкою площею 1395 кв. м.

Станом на час проведенні інвентаризації земель співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 були ОСОБА_12 (7/50), ОСОБА_13 (37/100), ОСОБА_14 (17/50), ОСОБА_5 (3/20).

Між тодішніми співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , був встановлений порядок користування земельною ділянкою, пропорційно до їхніх часток у будинку.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськвиконкому №892 від 11.06.1998 року визнано за ОСОБА_1 право власності на збудовану нею літню кухню в будинковолодінні АДРЕСА_1 як на окремий об`єкт нерухомого майна.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.10.2004 року у справі №2-3676/04 визнано за ОСОБА_1 право власності на сарай із цегли розмірами 4,74х3,27 м, на баню із цегли розміром 2,09х2,70 м та на двоповерховий житловий будинок, в якому знаходяться: на першому поверсі вітальня розміром 15,20 кв.м, кухня 10,90 кв.м, веранда 10,40 кв.м, санвузол 7,80 кв.м, коридор 2,10 кв.м, кладова 1,40 кв.м; на другому поверсі: дві спальні розміром 9 кв.м. та 9,20 кв.м, коридор розміром 6,40 кв.м, які знаходяться в будинковолодінніпо АДРЕСА_1 .

Рішенням виконкому Кам`янець-Подільської міської ради від 25.11.2004 року № 2426 за зверненням ОСОБА_1 , з врахуванням рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.10.2004 року і договору дарування від 05.05.1998 року оформлено право власності на 1/20 частину домоволодіння за ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 » загальною площею 165,9 кв.м; житловий будинок «Б» загальною площею 68,4 кв.м.

Рішенням виконкому Кам`янець-Подільської міської ради від 23.11.2006 року № 2314 на підставі звернення ОСОБА_1 , з врахуванням рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.10.2004 року житловому будинку «Б» надано поштову адресу АДРЕСА_2 .

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 15.11.2016 року №53/21 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 351 кв.м за АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :07:001:0079, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; вказана ділянка передана у приватну власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 .

На підставі вказаного рішення зареєстровано право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02 травня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 53/21 від 15.11.2016 р. «Про затвердження землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 та передачу у власність ОСОБА_1 ».

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 04.10.2004 р. скасовано постановою Хмельницького апеляційного суду від 19.11.2019 року у справі №2-3676/04, ОСОБА_1 у визнанні права власності на сарай із цегли розмірами 4,74х3,27 м, на баню із цегли розміром 2,09х2,70 м та на двоповерховий житловий будинок, в якому знаходяться: на першому поверсі вітальня розміром 15,20 кв.м, кухня 10,90 кв.м, веранда 10,40 кв.м, санвузол 7,80 кв.м, коридор 2,10 кв.м, кладова 1,40 кв.м; на другому поверсі: дві спальні розміром 9 кв.м та 9,20 кв.м, коридор розміром 6,40 кв.м, які знаходяться в будинковолодінні по АДРЕСА_1 відмовлено.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і сторонами не заперечуються.

ОСОБА_4 в іншому провадженні заявлений спір щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Постанови Верховної ради Української РСР «Про земельну реформу» від 18.12.1990 року Кам`янець-Подільською міською радою було проведено інвентаризацію земель забудованих кварталів та рішенням виконавчого комітету від 02.11.1995 р № 1203 затверджено матеріали інвентаризації земель забудованих кварталів № 3, 4, 5а, 5г, 5д, 67, 67а, 75, 127-127а, 147, 148, 196, 404-в, г, д в м. Кам`янець-Подільському.

Зазначеним рішенням за домоволодінням по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 1591 кв. м.

Положення про порядок проведення інвентаризації земель Кам`янець-Подільською міською радою не приймалось.

Відповідно до ст. 10 Земельного кодексу України (1990 р.) до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: 1) передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; 2) реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; 3) вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу; 4) справляння плати за землю; 5) ведення земельно-кадастрової документації; 6) здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства; 7) сприяння створенню екологічно чистого середовища і поліпшенню природних ландшафтів; 8) припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною; 9) погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні; 10) організація землеустрою; 11) затвердження проектів внутрігосподарського землеустрою та контроль за їх здійсненням; 12) видача висновків про надання або вилучення земельних ділянок, яке провадиться вищестоящою Радою народних депутатів; 13) вирішення земельних спорів у межах своєї компетенції; 14) вирішення інших питань у галузі земельних відносин у межах своєї компетенції.

Відповдіно ч. 3 ст. 3 Земельного кодексу України (1990 р.) повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Згідно ст. 42 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» виконавчий комітет сільської, селищної, міської Ради народних депутатів відповідно до частини третьої статті 32 цього Закону здійснює повноваження, делеговані йому державою:

1) здійснює контроль за використанням і охороною землі, її надр, водойм, лісів, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу, інших природних ресурсів на відповідній території в межах і в порядку, встановлених законодавством України;

2) реєструє право власності на землю і право землекористування та договори на оренду землі;

3) здійснює контроль за станом квартирного обліку на підприємствах (об`єднаннях), в організаціях і установах, розташованих на території Ради;

4) видає ордери на заселення жилої площі в будинках державних, кооперативних і громадських організацій;

5) організує контроль за додержанням сільськогосподарськими підприємствами, організаціями та селянськими (фермерськими) господарствами, розташованими на території Ради, законодавства з питань землекористування, охорони природи;

6) веде облік громадян, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території;

7) вчиняє нотаріальні дії, реєструє акти громадянського стану відповідно до законодавства.

2. Виконавчий комітет міської (міста обласного підпорядкування) Ради крім повноважень, перелічених у пункті 1 цієї статті, здійснює і інші повноваження в тому числі ведення земельного кадастру.

Здійснення виконавчим комітетом сільської, селищної, міської Ради делегованих державою повноважень є обов`язковим. Виконавчий комітет несе відповідальність за їх здійснення перед відповідною місцевою державною адміністрацією.

Таким чином, твердження позивача про прийняття виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради рішення № 1203 від 2.11.1995 року поза межами своїх повноважень суд визнає необгрунтованим.

За своїм змістом, інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку (ст. 35 Закону України «Про землеустрій»).

Закріплення за домоволодінням АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 1591 кв. м. свідчить про встановлення площі земельної ділянки, якою фактично користувались співвласники домоволодіння і питання наділення співвласників будинковолодіння землею не вирішує. Визначення іншої площі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 має юридичне значення в контексті вирішення земельного спору, який в межах даної справи не заявлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 ЗК Української РСР 1970 року право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад народних депутатів.

За змістом ст. 90 ЗК Української РСР 1970 року на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною; при переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі.

За положеннями ст. 91 цього Кодексу особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п. 5 постанови Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 року № 562-ХІІ „Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР, громадяни, підприємства, установи, організації, якімають у користуванніземельніділянки, наданіїм до введення в дію Кодексу, зберігаютьсвої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю абоземлекористування.

Згідно з ч. 2 ст. 30 ЗК України 1990 року, в редакції, чинній на час набуття сторонами часток у будинкупо АДРЕСА_1 , при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Згідно з пунктом 7 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно ст. 42 Земельного кодексу 1990 р. громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.

Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.

Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

Відповідно до чинного ЗК України (ст. 120) уразі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що перебував у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо попередньому власнику у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому розмірі.

У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває в оренді, у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію у попереднього власника, до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною четвертою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагаються. Про перехід відповідного права його суб`єкт зобов`язаний негайно повідомити орендодавця, особу, яка передала земельну ділянку в користування на праві емфітевзису, суперфіцію.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (стаття 88 ЗК України).

Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частиною п`ятою статті 319 ЦК України встановлено, що право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи.

При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16 та від 1 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16.

Таким чином, визначення фактичної площі земельної ділянки за наслідками інвентаризації не порушує права та інтереси позивача ОСОБА_1 оскільки для неї як співвласника будинковолодіння, є обов`язковим порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння, і склався між співвласниками домоволодіння до набуття нею в 1998 році частки в спільній частковій власності в цьому будинковолодінні.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення її прав як користувача земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

За приписами статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторонни мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказуванні не може грунтуватись на припущеннях( п.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів.

Суд вважає, що обраний позивачкою спосіб захисту не є ефективним та не матиме наслідком відновлення порушених прав позивача на земельну ділянку.

З урахуванням наведеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279, 141 ЦПК України, ст. 318, 319 ЦК України, 10, 30 ЗК України (1990 р.), 88, 120, 152 ЗК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні позову до виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1203 від 02.11.1995 р. «Про наслідки інвентаризації земель забудованих кварталів в м. Кам`янці-Подільському» в частині закріплення за будинковолодінням АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 1591 кв.м. по факту (пункт 5 Додатку «Квартал № 147» до рішення) відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, , юридична адреса: майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.

Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_9 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.