Провадження №2/523/120/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря - Сирф Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить: виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запис про позивача, як про батька дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 02.02.2009 по 24.07.2010р ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час шлюбу народилася дитина ОСОБА_3 . Батьком дитини в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_1 , відповідно до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України. В листопаді 2020 року позивач дізнався, що не є біологічним батьком дитини, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 15.01.2021р вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

В підготовче засідання 04.03.2021р відповідач ОСОБА_2 з`явилася, зазначила, що позивач дійсно не являється батьком дитини ОСОБА_3 , тим самим фактично визнавши позов, проти призначення судово - генетичної експертизи заперечувала.

Ухвалою суду від 04.03.2021 по цій справі призначено судово - генетичну експертизу, провадження зупинено, матеріали справи направлено експерту.

01.06.2021 на адресу суду повернулася згадана справа з повідомлення про неможливість виконання експертизи №1731-02 від 20.05.2021, у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 до експертної установи.

Ухвалою судді від 30.07.2021р закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Христюк Ю.Г. не з`явилися, останній подав через канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання 20.12.2021р не з`явилася, була неодноразово повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Судом не здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_3 . Батьками були записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Під час народження дитини, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

З пояснень позивача вбачається, що він дізнався про те, що не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , в листопаді 2020 року від ОСОБА_2 . До суду позивач звернувся 28.12.2020р.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до вимог статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 136 СК України Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Як роз`яснено в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Як зазначено вище, за клопотанням адвоката Христюка Ю.Г. судом було призначено судово-генетичну експертизу, з метою встановлення кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3

01.06.2021 на адресу суду повернулася згадана справа з повідомлення про неможливість виконання експертизи №1731-02 від 20.05.2021, у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 до медичної установи, при цьому суд неодноразово надсилав рекомендовані листи-повідомлення відповідачу про дату, час та місце проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року № 760/3977/15-ц, якщо відповідач (наприклад, ймовірний батько дитини) ухиляється від здачі біологічних матеріалів для проведення експертизи, суд може визнати батьківство такої особи без відповідного висновку експертизи.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від участі в експертизі, суд, на підставі ч.1 ст.109 ЦПК України, визнає факт, для з`ясування якого була призначена експертиза, а саме факт відсутності кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю».

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновків, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 .

Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.2.13 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини - задовольнити у повному обсязі.

Виключити з актового запису №223 від 25 березня 2009 року, складеного Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька «ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.12.2021р.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: К.О. Далеко