20 грудня 2021 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Ромазан Л.С.,
при секретарі Будз М.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-
04 листопада 2021 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, яким позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.
Проте, на час постановлення вказаного судового рішення, розмір витрат на професійну правничу допомогу суду був невідомий, однак у судовому засіданні під час розгляду даної справи 04.11.2021 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано клопотання про те, що протягом п`яти днів після винесення рішення суду будуть подані до суду докази, що підтверджують розмір витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом даної справи в суді, а саме витрат на професійну правничу допомогу та заяву про стягнення цих витрат.
20.12.2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких вона ввважає, що дана заява не може бути задоволена у повному обсязі, оскільки заявлені витрати представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на правову допомогу не є спів мірними із складністю справи та обсягом надання послуг.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , оскільки така заява не відповідає вимогам ЦПК України.
Суд, заслухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами третьою та четвртою ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 у поданій суду заяві від 20 грудня 2021 року надала заперечення щодо вимоги адвоката Моленя Р.Б. про стягнення витрат на правову допомогу, у яких вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їх дійсності та необхідності, а також із критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану учасників. Вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом виконання робіт та надання послуг, обсягом наданих послуг, тому просить суд врахувати, що предмет спору відноситься до справ незначної складності, справа не потребує вивчення великого обсягу даних, обсяг та складність процесуальних документів не є значним, витрати на послуги адвоката не є розумними. З врахуванням наведеного просила суд про часткове задоволення вимоги про стягнення з ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу.
Разом із тим для вирішення спірного питання щодо стягнення витрат на правову допомогу суд враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду. Так у постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18 ВС дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, усі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом є завищеним з огляду на складність справи, витрачений адвокатом час та є неспівмірним з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 вищевказаного Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підставі наведеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 260, 270 ЦПК України,-
Заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Текст повного додаткового рішення виготовлено 23.12.2021 року.

Суддя