Справа № 953/8082/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Паньшиної О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 . АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , в якому просив стягнути заборгованість за договором позики в сумі 183155 грн. 25 коп.
В обґрунтування позову зазначає, що 05.05.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу позику в сумі 130550 грн. відповідно до умов договору відповідач повинен повернути позику до 06.11.2017року однак відповідач у строк кошти не повернув. Відповідно до п.4.1 договору передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмір 5% від суми позики. Таким чином сума боргу відповідача з урахуванням штрафу та індексу інфляції складає 183 155,25 грн.
Позивачем надано заяву про розгляд справа без його участі та зазначає, що проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідно до ухвали суду від 20.12.2021 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлівся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Суд заслухавши доводи представника позивача та дослідивши надані докази приходить до наступного.
Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 05.05.2017року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики.
Згідно п.1.1 договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 130550 грн., що еквівалентно 5000 доларів США.
Грошові кошти отримані відповідачем, що підтверджується розпискою у договорі.
Згідно п. 2.1 договору строк дії позики становить шість місяців з моменту реальної передачі суми позики зазначеної в п.1.1 Договору.
Згідно п.3.3 договору по закінченню вказаного у п.2.1 строку позичальник зобов`язується протягом наступного дня повернути суму позики тобто в строк до 06.11.2017року.
Згідно п. 4.1 договору за порушення позичальником умов п. 2.1 договору тобто не повернення суми позики в строк до06.11.2017року в повному обсязі позичальник сплачує штраф в розмірі 5% від суми позики визначеної в п. 1.1 договору за весь час прострочення.
Однак у строк визначений договором сума позики не повернута, про що свідчить наявний у позивача договір позики доданий до позову.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, щоза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума позики 130550 грн. та штраф відповідно до п.4.1 договору в сумі 6527,50 грн.
Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Таким чином, суд стягує з відповідача на кристь позивача заборгованість за договором позики з врахування штрафу, 3% річних та інфляційних в загальній сумі 183155,25 грн.
Судовий суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК України.
Судовий збір суд стягує відповідно до ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 197, 206, 265-268, 280-283 ЦПК України, -
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 . АДРЕСА_1 ) заборгованість за договором позики від 05 травня 2017року в сумі 183155 грн. 25 коп. та судовий збір в сумі 1831 грн. 55 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.М. Бородіна