Справа № 442/6907/20
Провадження № 22-з/811/173/21
22-з/811/173/21 Доповідач в 2-й інстанції Приколота Т. І.
УХВАЛА

про відмову ухвалити додаткове рішення

28 грудня 2021 року м.Львів

Справа № 442/6907/20

Провадження № 22з/811/173/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Дрогобичі 12 лютого 2021 року у складі судді Хомика А.П., у справі за позовом ТзОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу за порушення умов договору застави; позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» про визнання обтяження (застави рухомого майна) припиненим та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

1 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 грн.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заяву належить залишити без розгляду з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні позову ТзОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС».

Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Припинено обтяження, зареєстроване 23 травня 2019 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №26651713, тип обтяження: застава рухомого майна, об`єкт обтяження: автомобіль легковий, загальний легковий універсал-в, номер об`єкта JMZER47, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , транспортний засіб марки MAZDA, моделі СХ-7, рік випуску 2009, колір червоний, обтяжувач: ТзОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС». Припинено обтяження, зареєстроване 19 лютого 2020 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 27504637, тип обтяження: застава рухомого майна, об`єкт обтяження - вказаний автомобіль. В решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржило ТзОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС».

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 червня 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» залишено без задоволення. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 лютого 2021 року залишено без змін.

Після розгляду справи апеляційним судом (1 вересня 2021 року) ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення суду з питання стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, до якої додала квитанцію про сплату 30 червня 2021 року 10 000 грн. за правничу допомогу по договору від 23 листопада 2020 року та додаткової угоди № 2 від 15 березня 2021 року. У заяві ОСОБА_1 зазначила, що апеляційний суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, про стягнення яких вона зазначила у відзиві на апеляційну скаргу, що передбачено п.2 додаткової угоди № 2. Вказує, що в ході розгляду справи в апеляційному суді нею повідомлено суд про те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач понесла, та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 15 000 грн. (витрати на правову допомогу).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч.1,2 ст. 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

У пунктах 56-58 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «вже після прийняття постанови у цій справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, відповідачка надала новий розрахунок понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, який доповнила витратами на суму 50 894,40 грн. Велика Палата Верховного Суду вважає, що відповідачка пропустила строк для подання доказів понесених витрат. При цьому у своєму клопотанні від 22 листопада 2019 року відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду вважає, що в частині вирішення питання про стягнення витрат у розмірі 50 894,40 грн. заяву відповідачки необхідно залишити без розгляду. Дані докази були надані ОСОБА_2 поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України».

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. без розгляду з урахуванням наступного.

У справі, що переглядається, встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції Винар О.Б. направила засобами поштового зв`язку 1 вересня 2021 року. До зазначеної заяви ОСОБА_1 долучила завірену нею копію квитанції TS 2875440 від 30 червня 2021 року про сплату АБ «ПРИХОДЬКО ТА ПАРТНЕРИ» 10 000 грн. за надання правничої допомоги відповідно до договору від 23 листопада 2020 року та додаткової угоди №2 від 15 березня 2021 року. З опису вкладення у цінний лист вбачається, що до суду направлено заяву про ухвалення додаткового рішення та копію квитанції від 30 червня 2021 року.

У додатках до відзиву на апеляційну скаргу, зареєстровану в апеляційному суді 22 червня 2021 року, (а.с.201-202,207-210), зазначено: договір про надання правової допомоги від 23 листопада 2020 року (а.с.203-204,) додаткову угоду № 2 від 15 березня 2021 року, хоч фактично додано додаткову угоду № 1 від 15 лютого 2021 року (а.с.204 зворот, а.с.214), що стверджується матеріалами справи та актом; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.205,215), копію ордера адвоката (а.с.205 зворот, а.с.216), копію конверта (а.с.206), скріншот сайту Укрпошти про відстеження рекомендованого листа (а.с.207 зворот).

У відзиві на апеляційну скаргу зазначено про стягнення із ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у апеляційному суді в розмірі 15 000 грн. При цьому ОСОБА_1 посилається на п.2.1 договору від 23 листопада 2020 року, яким передбачено, що винагорода за правничу допомогу адвоката визначається у додатковій угоді. Також посилається на те, що у додатковій угоді № 2 від 15 березня 2021 року вказана загальна сума винагороди - 15 000 грн., яка сплачується клієнтом адвокатському бюро протягом 5 календарних днів з дня проголошення остаточного рішення Львівським апеляційним судом. Але докази про витрати на правничу допомогу в апеляційному суді не додані, зокрема, розрахунок вартості послуг, перелік наданих послуг. Додані до відзиву договір від 23 листопада 2020 року та додаткова угода № 1 від 15 лютого 2021 року свідчать про витрати в суді першої інстанції в сумі 24 000 грн. (збір доказів та правовий аналіз судової практики, позовної заяви, консультування з перспектив захисту, складання відзиву на позовну заяву, складення зустрічного позову, дистанційний супровід судових засідань 8 грудня 2020 року, 11 січня та 12 лютого 2021 року). Додаткова угода № 2 від 15 березня 2021 року в матеріалах справи відсутня. Щодо витрат, понесених ОСОБА_1 в суді першої інстанції, зазначеним судом прийнято рішення - заяву залишено без розгляду(а.с.172).

Апеляційний суд не змінив рішення та не ухвалив нове, відтак, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.

У опису вкладення у цінний лист, який ОСОБА_1 адресувала ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС», вказано додатки: копія відзиву, копія договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2020 року, копія додаткової угоди № 1 від 15 лютого 2021 року, копія додаткової угоди № 2 від 15 березня 2021 року, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія ордеру на надання правничої допомоги, копія конверту, скріншот сайту Укрпошти про відстеження рекомендованого листа (а.с.210 зворот).

До надісланого на адресу суду екземпляру відзиву додано копію додаткової угоди № 1 від 15 лютого 2021 року, хоч і зазначено у додатках додаткову угоду № 2 від 15 березня 2021 року. У наданій суду додатковій угоді № 1 зазначено найменування послуг, кількість затраченого часу адвокатом на такі у суді першої інстанції. Докази про розмір витрат, які ОСОБА_1 сплатила або має сплатити після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, до відзиву вона не додала. Такі докази не подано до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після прийняття апеляційним судом 24 червня 2021 року остаточного рішення. Тобто, якщо вважати, що у відзиві ОСОБА_1 зробила заяву про розмір витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції, докази про ці витрати вона не подала до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляційним судом.

Докази про понесені витрати на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції (квитанцію TS 2875440 від 30 червня 2021 року) ОСОБА_1 подала лише 1 вересня 2021 року із заявою про ухвалення додаткового рішення, тобто з пропуском п`ятиденного строку з дня прийняття апеляційним судом постанови, встановленого ч.8 ст. 141 ЦПК України. Додаткову угоду №2 від 15 березня 2021 року, на яку посилається ОСОБА_1 як на доказ понесених судових витрат у апеляційному суді, не подано зовсім.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 141 ЦПК України у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За таких обставин, є встановленим, що заявник пропустила передбачений статтею 141 ЦПК України строк для подання доказів понесених витрат; клопотання про поновлення такого строку не подано.

У заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 зазначила, що суд апеляційної інстанції під час ухвалення рішення у справі не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може, зокрема, за заявою учасників справи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При цьому суд може ухвалити додаткове рішення або відмовити у прийнятті додаткового рішення.

Таким чином, заявник у заяві про ухвалення додаткового рішення наводить суперечливі твердження. Зокрема, посилається на те, що апеляційний суд не вирішив питання судових витрат на правничу допомогу у цій інстанції при прийнятті рішення, що є підставою для ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України; та одночасно посилається на положення ч.8 ст.141 цього Кодексу щодо встановлення судом розміру судових витрат і строки подання доказів про такі витрати.

З урахуванням встановленого, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. належить залишити без розгляду та відмовити в ухваленні додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 126, 133, 137, 141, 258-261,270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката Винар Ольги Богданівни при перегляді судового рішення апеляційним судом за заявою від 1 вересня 2021 року. Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено і підписано 28 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді