КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Гуменюком Олександром Федоровичем, який діє на підставі договору, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кредитна Спілка "Центр фінансових послуг", ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 6-87/12, виданий 08.02.2012 року Печерським районним судом м. Києва щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки "Центр фінансових послуг" заборгованості у розмірі 58,242,97 грн., яка виникла за кредитним договором № В-56/0012/09/134/20 від 15.10.2009 року.

Вимоги заяви заявник обгрунтовував тим, що виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки виконавчий лист був виданий на підставі рішення, яке було ухвалено у непідвідомчій третейському суду справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2021 року у задоволенні заяви відмовлено (а.с. 35-37).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Так, в обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції того, що рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за споживчим договором було прийнято третейським судом поза межами його компетенції (а.с. 39, 40).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.10.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху (а.с. 46, 47).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.11.2021 роу поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 54, 55).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.11.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 56).

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином за відомими суду адресами, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомили.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.12.2011 року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації "Право та обов`язок" у складі одного третейського судді Пуша М.М. було винесено рішення у справі за позовом Кредитної спілки "Центр фінансових послуг" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення несплачених процентів та нарахованої пені, відповідно до якого вказаний позов було задоволено та стягнуто з відповідачів та користь позивача кошти на загальну суму 58 242 грн. 97 коп.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2012 року заяву КС "Центр фінансових послуг" про видачу виконавчого листа задоволено. Видано КС "Центр фінансових послуг" виконавчий лист на виконання рішення Постійного діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Право та обов`язок" від 02.12.2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КС "Центр фінансових послуг" суму коштів у розмірі 58 242 грн. 97 коп.

Звертаючись з заявою до суду, заявник, як на підставу для її задоволення, посилався на те, що оскільки рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за споживчим договором було прийнято третейським судом поза межами його компетенції, виконавчий лист, виданий на його підставі, підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню.

Так, у відповідності до положень ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Отже, сутністьпроцедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Разом з тим, будь-яких доказів, які б підтверджували відсутність обов`язку щодо сплати ОСОБА_1 на користь КС "Центр фінансових послуг" заборгованості, стягнутої на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Право та обов`язок", яке у встановленому законом порядку не скасовано, матеріали справи не містять.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, в розумінні положень ст. 432 ЦПК України, зазначені заявником обставини про те, що рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за споживчим договором було прийнято третейським судом поза межами його компетенції, не є підставою для визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, слід зазначити, що у змісті вступної частини Закону України "Про захист прав споживачів" зазначено, що останній регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Водночас, з зазначеного змісту Закону України "Про захист прав споживачів" вбачається, що останнім встановлюються права споживачів, а також визначаються механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Разом з тим, п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, з наведеного вбачається, що стягувач (позивач у справі № 355/11) не є споживачем відповідно до змісту Закону України "Про захист прав споживачів", а відповідно вказаний закон не містить механізмів захисту прав стягувача, як споживача.

У той же час. п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що третейські суди в порядку, передбаченому вказаним Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Отже, зміст вказаної статті прямо забороняє передавати на вирішення третейського суду спори, щодо захисту споживачами їх прав, а оскільки стягувач, як позивач по третейській справі № 355/11) не є споживачем, то відповідно п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" не може бути застосований до розглянутого в третейській справі № 355/11 спору про захист прав стягувача, і міг би бути застосований лише щодо захисту споживачами їх прав при отриманні послуг від стягувача.

Доводи апеляційної скарги про зворотнє колегією суддів оцінюються критично, адже останні зводяться виключно до власного помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, виходячи з наведеного та враховуючи чинність (нескасування) третейського суду, у суду першої інстанції були відсутні належні правові підстави для визнання виконавчого листа, виданого на підставі указаного рішення, таким, що не підлягає виконанню П апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Гуменюком Олександром Федоровичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кредитна Спілка "Центр фінансових послуг", ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська