КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4729/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київпастранс» на ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року (суддя Захарчук С.С.) про повернення позовної заяви Комунального підприємства «Київпастранс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіра Груп», треті особи: Київська міська рада, Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, приватний нотаріус Татаринцева Євгенія Анатоліївна про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації та запису в державному реєстрі права власності на нерухоме майно,

встановив:

у вересні 2020р. позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати недійсними договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 21 травня 2001 року № А2001/0319, зареєстрований Товарною біржею «Народна», реєстраційний напис на правовстановлюючому документі КП «Київське міське БТІ» від 30 травня 2001 року, запис у реєстраційній книзі д-319 під реєстраційним № 45123; договір купівлі-продажу Ѕ частки нежитлової будівлі АДРЕСА_1 від 13 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Авіра Груп» в особі директора Царенка Руслана Сергійовича; скасувати державну реєстрацію та запис державного реєстру права власності на нерухоме майно (рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татаринцевої Євгенії Анатоліївни) щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 00, номер запису про право власності 15398615, рішення від 14 липня 2016 року, індексний номер 30459393).

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків.

У поданій апеляційній скарзі КП «Київпастранс» просить ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач посилається на порушення суддею норм процесуального права, оскільки вважає, що недоліки позовної заяви, на які вказав суддя, були усунуті в уточненій позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу Київська міська рада підтримує апеляційну скаргу та просить ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду

першої інстанції, посилаючись на те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, крім того, позивач подав уточнену позовну заяву на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана апеляційна скарга розглядається колегією суддів без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року позовну заяву КП «Київпастранс» було залишено без руху, а позивачу наданий строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Суд зазначив, що недоліками позовної заяви є: не зазначення реєстраційних номерів облікових карток платників податків (за його наявності) або номери і серії паспортів (якщо такі відомості позивачу відомі) відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; у порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено чітко сторін договору від 21 травня 2001 року та предмету договору; у порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог про визнання договорів недійсними та не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини.

9 листопада 2020р. КП «Київпастранс» подало до Подільського районного суду міста Києва заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву (с.с.59-62, 63-67).

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя виходив з того, щопозивачем не у повному обсязі усунені недоліки, зазначені в ухвалі судді від 30 жовтня 2020 року, так як у порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог про визнання договорів недійсними та не зазначено докази на обґрунтування позовних вимог, не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та не зазначено докази на обґрунтування вказаних позовних вимог, тому позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви визначені статтею 175 ЦПК України.

В уточненій позовній заяві КП «Київпастранс» зазначені сторони, інші учасники справи та їх місцезнаходження, викладений зміст позовних вимог, обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, та зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.

Доводи судді, що в позовній заяві не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог, спростовуються змістом уточненої позовної заяви.

Суддею не звернуто увагу на те, що Цивільний процесуальний Кодекс України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а надає право позивачу вільно викласти зміст своїх вимог, які можуть бути уточнені судом під час підготовчого засідання.

Фактично суддя вдався до аналізу викладених позивачем позовних вимог, що не віднесено до компетенції судді на стадії вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Також, суддею не враховано, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше

(пункти 3, 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Вказані норми процесуального права та роз`яснення Верховного Суду України не були враховані суддею при повернені позовної заяви позивачу.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно ч. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

У рішенні від 13 січня 2000р. у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням §1 ст.6 конвенції.

Колегія суддів вважає, що позовна заява була повернута суддею з формальних підстав, що унеможливило доступ позивача до правосуддя для захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позивачу позовної заяви постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київпастранс» задовольнити.

Ухвалу судді Подільського районного суду міста Києва від 29 грудня 2020 року скасувати, цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Київпастранс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіра Груп», треті особи: Київська міська рада, Подільська районна в м. Києві державна адміністрація, приватний нотаріус Татаринцева Євгенія Анатоліївна про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації та запису в державному реєстрі права власності на нерухоме майно направити до Подільського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк