П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Київ

Справа № 755/18179/16

Провадження: № 22-ц/824/13321/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Борисової О.В., Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Гарницького Павла Петровича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Савлук Т.В.,

за заявою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», правонаступником якого є Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ПАТ «Київенерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

14 грудня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 4 031,17 грн.; за постачання гарячої води в розмірі 24 437,21 грн.; 3% річних у розмірі 5 084,13 грн, а всього 33 552,51 грн, та 689 грн судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року заяву ПАТ «Київенерго» про заміну сторони її правонаступником задоволено.

Замінено стягувача - ПАТ«Київенерго» його правонаступником КП виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у судовому наказі Дніпровського районного суду м. Києва № 755/18179/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ«КИЇВЕНЕРГО» заборгованості.

20 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу від 14.12.2016 року.

Заява обґрунтована тим, що ПАТ «Київернего», звертаючись до суду із заявою про видачу судового не вказало хто є власником квартири. Вона, ОСОБА_1 , не є власником вказаної квартири, а лише в ній зареєстрована. Будь-яких договорів з ПАТ «Київенерго» не укладала. Вказувала, що у вказаній квартирі проживають інші особи, які в ній зареєстровані, та користуються комунальними послугами. Вказаного судового наказу вона, ОСОБА_1 не отримувала, оскільки проживає за адресою своєї доньки, про його існувала дізналась лише в квітні 2021 року коли з пенсійної картки почали здійснювати відрахування по сплаті невідомої заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Гарницький П.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені у заяві обставини та підстави для скасування судового наказу. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у заяві про скасування судового наказу зазначено, що будь-які договірні відносини між ПАТ «Київенерго» та боржницею відсутні, що відповідно унеможливлює подання будь-яких доказів. Також боржник позбавлена була можливості долучити до заяви про скасування судового наказу сам судовий наказ, оскільки вона його не отримувала. Заява про скасування судового наказу була подана через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, через електронний кабінет адвоката, з використанням власного електронного підпису, додатки до заяви долучені у відсканованому вигляді в оригіналах, та скріплені електронним цифровим підписом представника боржника.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу не відповідає положенням ч. 5 ст. 170 ЦПК України. Окрім того, оскаржуваний наказ набрав законної сили 06 лютого 2017 року, а з 13 грудня 2017 року перебуває на примусовому виконанні у Дніпровському районному відділі ДВС, отже посилання заявниці на те, що їй про оскаржуваний наказ стало відомо лише в 2021 році є хибним.

За правилом частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України та частини 1 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що жодних посилань на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, посилань на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, до заяви не долучено. Додані до заяви документи, всупереч вимогам п.2 ст. 95 ЦПК України, не завірені належним чином. Також, заявником не додано копій заяви разом з долученими до неї документами для надання стягувачеві. Крім того, до заяви не було надано копію судового наказу, що оспорюється, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу встановлені статтею 170 ЦПК України.

Так, відповідно до частини третьої статті 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

У частині другій статті 170 ЦПК України, передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строк її подання.

Частиною шостою статті 170 ЦПК України визначено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Отже, зі змісту вказаних норм вбачається, що заява про скасування судового наказу, може бути повернута боржнику у визначених ЦПК України випадках.

За відсутності таких підстав суд має постановити ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, подання заяви про скасування судового наказу у встановлений ЦПК України строк, яка відповідає формі та змісту встановленим цим Кодексом, є безумовною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й обставини, які свідчать про повну чи часткову необгрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обгрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог. Самі докази можуть бути подані суду при розгляді заяви про скасування судового наказу.

Як вбачається зі змісту заяви про скасування судового наказу, ОСОБА_1 мотивувала її тим, що вона не є власником квартири, вона в ній лише зареєстрована. Окрім того, вона як людина похилого віку потребує догляду, а тому проживає у своєї доньки за містом. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають інші особи, які користуються комунальними послугами.

Зі змісту заяви про скасування наказу, а також доводів апеляційної скарги убачається, що заявником наведено аргументи на підтвердження необґрунтованості вимог стягувача та зазначено про існування між сторонами спору щодо нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Суд першої інстанції не врахував вищезазначених норм ЦПК України, не взяв до уваги, що докази, якими заявник обгрунтовує свої заперечення можуть бути подані при розгляді заяви про скасування судового наказу.

Також, слід відмітити, що положення ЦПК України не зобов`язують заявника долучати до заяви про скасування судового наказу самого наказу та копії такої заяви, а тому суд першої інстанції помилково повернув ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу з таких підстав.

Не погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції про те, що додані до заяви документи, всупереч вимогам п.2 ст. 95 ЦПК України, не завірені належним чином з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Разом з тим, згідно з пп. 15.1 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України) від 22 грудня 2018 року № 628 запроваджено тестову експлуатацію підсистеми "Електронний суд" у всіх місцевих та апеляційних судах України, під час якої усі місцеві та апеляційні суди у ході тестового режиму експлуатації підсистеми зобов`язано дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 у відповідній редакції (далі - Положення № 30).

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення, електронний документ (далі - ЕД) - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан "Оригінал" такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства (пункт 5 розділу ХІ Положення). Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД та ЕКПД (електронна копія паперового документу). Суди та ОСП приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки (пункт 6 розділу ХІ Положення).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Матеріали справи свідчать, що заява про скасування судового наказу подана адвокатом Гарницьким П.П. в інтересах ОСОБА_1 через електронний суд з використанням власного електронного підпису, а тому долучені до заяви копії документів, є такими, що завірені належним чином.

Що стосується наведених у відзиві доводів про те, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу подана з пропуском строку, колегія суддів зазначає, що процесуальний строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу починається з дня вручення боржнику копії судового наказу.

В матеріалах справи наявний поштовий конверт з відміткою про повернення у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що оскаржуваний наказ ОСОБА_1 вручений не був, а тому визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк на подання заяви про скасування судового наказу нею не пропущений.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала, як постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Гарницького Павла Петровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді О.В. Борисова

Б.Б. Левенець