Справа № 523/2494/21
Провадження №2/523/2722/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 17.07.1999 року між ним та відповідачем по справі було укладено шлюб. Однак, спільне життя не склалось, виявилось, що сторони мають цілковито різні характери, що унеможливлює перебування у шлюбі. Позивач зазначає, що відповідач відмовляється від розірвання шлюбу в органах РАЦСу, на підставі чого він звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

На адресу суду 23.07.2021 року надійшла заява відповідача про надання часу на примирення, заява мотивована тим, що відповідач має намір зберегти шлюб та відновити подружні відносини з позивачем, у зв`язку з цим, відповідач просила надати час на примирення сторін.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 липня 2021 року заяву відповідача задоволено, надано подружжю час на примирення до 23 жовтня 2021 року.

В останнє судове засідання сторони не з`явились.

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за відсутності позивача, в якій позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні (а.с.33).

Відповідач ОСОБА_2 також звернулась на адресу суду із заявою про слухання справи за її відсутності, та зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.34).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами заяви щодо підтримки та визнання позовних вимог в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 17 липня 1999 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 116. Після реєстрації шлюбі ОСОБА_3 зміна прізвище на « ОСОБА_4 ». Свідоцтво про шлюб видане повторно 02.06.2020 року, серія НОМЕР_1 (а.с.5).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Судом надався час на примирення подружжя, однак, як з`ясовано та підтверджено заявами про підтримку та визнання позовних вимог, примирення позитивних наслідків не надало, позивач позов про розірвання шлюбу підтримав а відповідач визнала.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватися на примушуванні сторони до формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

З урахуванням того, що позивач на примирення категорично не згоден, час наданий на примирення позитивного результату не дав, наміру відновити сімейні стосунки позивач не має, зазначив, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільних інтересів, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя під час розгляду справи заявлено не було.

Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-112 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 258-259, 263-265, 273, 354-355, пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 липня 1999 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 116, між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) - розірвати.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити Суворовському районному у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 24.12.2021 р.

Суддя: