Справа № 369/4180/21
Провадження № 4-с/369/84/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ковальчук Л.М.,
за участю: секретаря судового засідання Ільченка В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, АТ «Кредит Європа Банк»,
ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А., у якій просить суд:
- визнати дії виконавця щодо прийняття до провадження виконавчого листа № 2-59/11, виданого 12.06.2013 Києво-Святошинським районним судом Київської області, неправомірними;
- зобов`язати виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 64114277 від 13.01.2021;
- зобов`язати виконавця скасувати постанову у виконавчому провадженні № 64114277 від 13.01.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
- зобов`язати виконавця скасувати постанову у виконавчому провадженні № 64114277 від 13.01.2021 про арешт майна боржника;
- зобов`язати виконавця винести постанову про повернення виконавчого листа № 2-59/11, виданого 12.06.2013 Києво-Святошинським районним судом Київської області, АТ «Кредит Європа Банк».
Скаржник зазначає, що означений виконавчий документ був пред`явлений до виконання із пропущенням строку, визначеного для такого пред`явлення, а тому виконавець мав винести постанову про повернення виконавчого листа без прийняття його до виконання, а не відкривати виконавче провадження № 64114277.
Крім того вказує, що виконавець не перевірив, чи поданий виконавчий документ належною особою, оскільки надані представником банку документи на підтвердження його повноважень не посвідчені належним чином.
Скаржник посилається також на те, що у постанові про відкриття провадження зазначено про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДАТ «Кредит Європа Банк», яке не є стягувачем у виконавчому провадженні, додаткових 80 грн.
Щодо неправомірності постанови від 13.01.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження вказує на те, що виконавець двічі стягнув з ОСОБА_1 кошти за винесення постанов у виконавчому провадженні, оскільки їх винесення включає: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, концтовари).
Ухвалою від 05.04.2021 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 та призначено її до судового розгляду.
Від приватного виконавця Валявського О.А. до суду надійшов відзив на скаргу, в якому він заперечує щодо заявлених вимог. Зазначає, що будь-яких порушень при винесені оскаржуваних постанов ним не допущено. Виконавчий документ пред`явлено до уповноваженою особою банку в строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження» (з урахуванням положень ст. 12 цього Закону). Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 .
До суду від представника скаржника надійшли додаткові пояснення, у яких останній заперечував доводи виконавця та просив задовольнити скаргу у повному обсязі.
В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином.
Від представника скаржника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників процесу, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За вказаним виконавчим листом постановою державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Євко І.В. від 20.06.2013 було відкрито виконавче провадження № 38728837. Означена постанова, на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2016, була скасована постановою заступником начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Київській області Перепелицею А.В. від 10.06.2019 та в той же день винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».
12.01.2020 до приватного виконавця Валявського О.А. надійшла заява від 11.12.2020 № 1486/03 представника АТ «Кредит Європа Банк» Шпиляка А.М. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 12.06.2013 у справі № 2-59/11. На підтвердження повноважень представника стягувача до заяви додано копію довіреності від 01.12.2020 № 15/20.
Суд відхиляє доводи скаржника про те, що до заяви на підтвердження повноважень представника банку не додано належним документів, оскільки за твердженням виконавця у матеріалах виконавчого провадження наявна довіреність від 01.12.2020 № 15/20 за підписом голови правління АТ «Кредит Європа Банк» та мокрою печаткою юридичної особи. Зміст довіреності свідчить про те, що ОСОБА_2 станом на 11.12.2020 був уповноважений як представник банку звертати до виконання виконавчі документи.
Суд відхиляє доводи скаржника про те, що виконавчий документ пред`явлено до виконання з пропущенням строків, визначених законодавством для такого пред`явлення, з огляду на наступне.
Закон України «Про виконавче провадження», положеннями якого керувався державний виконавець, набрав чинності 05.10.2016
Відповідно до ч. 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень зазначеного нормативно-правового акту, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені, встановлені цим Законом.
За положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
В свою чергу ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Тобто, враховуючи, що виконавчий документ від 12.06.2013 був вперше пред`явлений до виконання банком у червні 2013 року та щодо його примусового виконання було відкрито 20.06.2013 виконавче провадження (постанова про відкриття якого була скасована 10.06.2019) свідчить про те, що строк пред`явлення виконавчого документу перервався з 20.06.2013 по 10.06.2019.
Посилання скаржника на те, що виконавчий документ за повідомленням від 10.06.2019 був повернутий стягувачу без прийняття до виконання, а тому строки пред`явлення його не переривались, не ґрунтуються на законі, оскільки факт переривання строків залежить лише від пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що стягувачем пред`явлено виконавчий лист до виконання в межах трирічного строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням переривання строку для його пред`явлення, зазначеного вище. А тому, приватний виконавець, приймаючи постанову від 13.01.2021 про відкриття виконавчого провадження діяв у відповідності до закону.
Щодо зазначення у постанові про відкриття провадження невірного найменування стягувача та суми, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 суд звертає увагу, що дані неточності не впливають на законній оскаржуваної постанови, оскільки містяться в описовій частині постанови. Стягувачем у виконавчому провадженні зазначено АТ «Кредит Європа Банк», загальна сума судових витрат, які підлягають до стягнення із боржника зазначена вірно 1730 грн.
Суд, з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження», не вбачає будь-яких порушень зі сторони виконавця й при винесенні постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт майна боржника. При прийнятті оскаржуваних постанов виконавець діяв у відповідності до ст. 18, 42, 56 Закону України «Про виконавче провадження».
З урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст. 353, 447-452 ЦПК України,
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович, АТ «Кредит Європа Банк» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковальчук