Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4480/21 Головуючий у 1-й інст. Полонець М.М.
Категорія 83 Доповідач Талько О. Б.

У Х В А Л А

28 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Миніч Т.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №295/4480/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про зняття арешту з нерухомого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі договорів дарування від 5 травня 2016 року набув право власності на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, площею 0,0904 га, кадастровий номер :05:021:0005, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за вказаною адресою. Право власності на це майно зареєстроване за ним у встановленому законом порядку та не припинилося й не перейшло до інших осіб.

Однак, йому стало відомо про ту обставину, що 24 лютого 2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в межах зведеного виконавчого провадження, у якому боржником є ОСОБА_2 , протиправно накладено арешт на це нерухоме майно. При цьому, державний виконавець зазначив, що власником даного майна є ОСОБА_2 .

Оскільки він правомірно набув право власності на цей житловий будинок та земельну ділянку й накладення арешту на це майно порушує його право власності, ОСОБА_1 просив зняти арешт з вказаного житлового будинку та земельної ділянки, який накладений постановою державного виконавця від 24 лютого 2021 року №48179140.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 травня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про зняття арешту з житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , а також із земельної ділянки, площею 0,0904 га, кадастровий номер :05:021:0005, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за вказаною адресою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове,- про задоволення його позову.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

22 лютого 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить забезпечити позов шляхом зупинення продажу ( реалізації) арештованого майна, а саме: житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, площею 0,0904 га, кадастровий номер :05:021:0005, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за вказаною адресою.

Зокрема, зазначає, що вказаний житловий будинок є його єдиним місцем проживання, а також єдиним місцем проживання його родини, у тому числі й малолітніх дітей.

Цивільним процесуальним законодавством передбачена можливість забезпечення позову у запропонований ним спосіб, оскільки його позовні вимоги стосуються зняття арешту з цього майна.

Звертає увагу на ту обставину, що він не є боржником у зведеному виконавчому провадженні, в межах якого накладено арешт на це майно. Вважає, що зупинення продажу арештованого майна у даному випадку жодним чином не призведе до втручання у проведення торгів, а сприятиме виконанню рішення суду у разі задоволення його апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 5 частини 1 статті 150 ЦПК України, зокрема, передбачено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з частиною 11 даної норми не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в ( або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави ( державного органу), територіальної громади ( органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття,- навпаки, ускладнить або навіть унеможливить таке виконання.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Матеріали справи свідчать, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) Дідківського А.С. від 24 лютого 2021 року, в межах зведеного виконавчого провадження з виконання рішень суду про стягнення з ОСОБА_2 коштів, накладено арешт на вказане нерухоме майно, яке підлягає продажу з електронних торгів.

Таким чином, обраний позивачем спосіб забезпечення позову фактично зупиняє виконання судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.365, 381 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №295/4480/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуюча Судді: