Справа № 588/1897/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Линник О.С., із участю секретаря судових засідань Семенішина С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2020 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду через свого представника Дашка В.М. із указаним позовом, у якому, посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,

629,1050,1054 ЦК України, позивач просив стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 11.08.2014 у розмірі 14550,87 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 2102,00 грн.

У судове засідання сторони не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує (а.с.56), а відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Оглянувши матеріали справи суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити із таких підстав.

Так, АТ КБ "ПРИВАТБАНК"звернувся до суду із указаним позовом, який був направлений позивачем засобом поштового зв`язку та отриманий судом 09.12.2020.

За інформацією Тростянецького районного відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть №595 (р.7).

За інформаційними довідками зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заведена, відомості про спадкоємців відсутні.

Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, який на час звернення позивача до суду вже помер.

Чинний ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Так, норми ст. 55 ЦПК України визначають порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Нормами ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У своїй постанові від 16.05.2018 року по справі №183/4229/14 Верховний суд зазначив, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане із матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи у порядку ст.55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, тим більше, що із позовної заяви вбачається, що позивач здійснював нарахування суми заборгованості по сплаті кредиту і за період після смерті позичальника, зокрема нараховував пеню по простроченій заборгованості.

Разом із тим, суд ураховує, що залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що у свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положення ст.49 ЦПК України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав й предмету позову.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що справа підлягає до закриття на підставі ст.255 ЦПК України.

Обираючи підстави для закриття провадження по справі суд вважає за необхідне застосувати норми пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так нормами п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом із тим, спірні правовідносини щодо кредитних зобов`язань допускають правонаступництво. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається нормами ст.1281 ЦК України

Однак, як вже зазначалося вище залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, порушення яких є недопустимим.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору із особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст.25 ЦК України припинено, та у силу вказаного вище не могла бути стороною по справі, а тому провадження у справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України- справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція із приводу необхідності закриття провадження у справах за позовами, які пред`явленні до осіб, що померли на момент пред`явлення позовів, висловлена Верховним Судом у постановах від: 16.05.2018 у справі №183/4229/14-ц; 07.03.2018 у справі №320/13096/13-ц; 14.02.2018 у справі №310/10284/15 та 16.01.2018 у справі №654/3928/15.

Відповідно до ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №PROM0B4SKU від 20.10.2020.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Зважаючи на те, що клопотання про повернення судового збору позивачем не заявлялося, тому на даний час у суду немає підстав для повернення сплаченого судового збору.

Разом із тим, суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченого ним судового збору.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.ст.256, 259, 260,354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 04.03.2021.

Суддя Линник О.С.