Справа №266/7618/21
Провадження№ 2/266/1412/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про збільшення позовних вимог,-

В С Т А Н О В И В:

10.12.2021 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 1323 від 08.12.2021 року про відсторонення від роботи.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року справу прийнято до розгляду в спрощеному позовному провадженні, без повідомлення сторін.

28.12.2021 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 1323-К від 08.12.2021 року про відсторонення його від роботи, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток у розмірі 9469,60 гривень станом на 28.12.2021 року, а в подальшому виходячи із середнього заробітку 676,40 і 1 графіку роботи позивача.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 175ЦПК України передбачено,що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач не звільнений від сплати судового збору, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Такий висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Від зазначеного правового висновку ані об`єднані палати Верховного Суду, ані Велика Палата Верховного Суду не відступили.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30 січня 2019 року (провадження № 12-301гс18).

З огляду на викладене, за позовними вимогами, які випливають із трудових відносин, крім подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, судовий збір справляється за ставками, визначеними пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Отже, за вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судовий збір підлягає сплаті на загальних засадах.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у розмірі 2270 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру з 1 січня 2021 року становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 908 грн.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, слід дійти висновку про залишення заяви про збільшення розміру позовних вимог без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про збільшення позовних вимог - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду, а саме для того, щоб надати оригінал квитанції про сплату судового збору за вимогу майнового характеру.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Шишилін О. Г.