Справа № 236/705/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2021 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, Бєлоусов А.Є., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, та додані до позову матеріали,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суддя приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Так, за правилами частини 4 ст. 177ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог закону позивачем до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення позивачки від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість в своєму позові, ОСОБА_1 зазначає, що є звільненою від сплати судового збору на підставі положень ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а також просить відстрочити сплату судового збору до моменту ухвалення рішення у справі.

Відповідно до п.1ч.1ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, від сплати судового збору звільняються позивачі у справах, зокрема, про стягнення заробітної плати.

Разом з тим, як видно із позовної заяви ОСОБА_1 , нею окрім стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, заявлено також вимогу про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно із висновками наведеними в постанові Верховного Суду у справі № 910/4518/16 від 30 січня 2019 року, за змістом приписів статей 94,116,117 Кодексу законів про працю України та статей 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР «Про оплату праці», середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Ч.1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 1 статті 8 ЗУ «Про судовий збір», передбачено відстрочка або розстрочка сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Позивачем дані обставини нічим не підтверджені, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків до матеріалів позову не долучені.

Таким чином позовна заява подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

За змістом частини 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на час звернення позивача до суду), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.2 п.1ч.2 вказаної статті, за подання до суду позовної заяви майнового характеру яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2021 року становить 2270,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Враховуючи, що середній заробіток позивач просить стягнути з відповідача за період з 17.07.2017 року по 22.02.2021 року, суд вважає за можливе попередньо визначити суму судового збору за вказану вимогу в розмірі 908,00 грн.

Суддя звертає увагу позивача на те, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Краснолиманського міського суду Донецької області є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за інтернет-адресою веб-сайт: https://km.dn.court.gov.ua, а також розміщена на інформаційних стендах Краснолиманського міського суду Донецької області.

Статтею 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити в тому числі виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ст. 177 України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача заборгованість заробітної плати станом на день звільнення 17.07.2017 року.

Однак в додатках до позовної заяви відсутні докази на підтвердження обставини звільнення, а саме наказ про звільнення.До позовної заяви позивачем не долучені копії журналу виходу на підприємство працівників під час простою, копія наказу про встановлення простою з причин, незалежних від працівників, у вказаному виробничому підрозділі залізниці, тощо.

Отже, позивачем не надано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зазначені обставини унеможливлюють визначення наявності спірних правовідносин.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких має не допустити судовий процес у безладний рух.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011у справі 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175,177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст.83,95,175,177,185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку- залишити без руху, та надати позивачу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії такої ухвали.

У разі невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -