Справа № 2-1083/2010
Провадження №4-с/552/12/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2021 Суддя Київського районного суду м.Полтави Самсонова О.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Огородньої Аліни Миколаївни, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 17 грудня 2020 року звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Огородньої Аліни Миколаївни.

В своїй скарзі зазначив, що в провадженні Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 38978359 з примусового виконання рішення Київського районного суду м. Полтави про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. 04 вересня 2020 року державним виконавцем винесено постанови, згідно з якими обмежено заявника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та у праві керування транспортним засобом.

З такими рішеннями державного виконавця не погоджується, вважає, що постанови не відповідають вимогам закону.

В скарзі просив визнати неправомірними дії державного виконавця Огородньої А.М. та скасувати постанову від 04 вересня 2020 року про обмеження у праві виїзду за межі України та постанову від 04 вересня 2020 року про обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2021 року скасовано ухвалу судді Київського районного суду м.Полтави від 28 грудня 2020 року, постановлену за результатами розгляду вказаної скарги, а справу повернуто до Київського районного суду м.Полтави для продовження розгляду.

04 березня 2021 року вказана скарга в порядку, передбаченому ч.3 ст. 14 ЦПК України передана на розгляд судді Самсоновій О.А.

У вказаній вище постанові від 01 березня 2021 року Полтавський апеляційний суд наголосив на необхідності вирішення судом питання щодо дотримання строку оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця.

Вирішуючи вказане питання суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2009 року. Рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання судових витрат.

На виконання вказаного рішення суду Київським районним судом м.Полтави 24.02.2010 року видано виконавчий лист № 2-1083/2010 (а.с.31-32)

Постановою головного державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 22.07.2013 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-1083 виданого 24.02.2010 року Київським районним судом м.Полтави (а.с.30)

04.09.2020 року державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, оскільки він має заборгованість зі сплати аліментів, станом на 04.09.2020 року у розмірі 23448,50 грн. (а.с.35).

В цей же день державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника (а.с.36), встановлення тимчасового обмеження боржника у праві: керування транспортним засобом (а.с.37); полювання (а.с.38); користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с.39); виїзду за межі України (а.с.40).

Таким чином оскаржувані боржником ОСОБА_1 постанови ухвалені державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Огородньою А.М. 04 вересня 2020 року (а.с.37, 40).

Як підтверджується підписом ОСОБА_1 на супровідному листі від 04 вересня 2020 року №74832, з яким йому державним виконавцем направлено копію постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, постанову він отримав 16 вересня 2020 року (а.с.41).

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 126 ЦПК України визначено наслідки пропущення процесуальних строків. Так право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1, 2, 4, 6, 7 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відповідно до п.а) частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною другою цієї норми закону встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З наведених норм процесуального закону слідує, що суд, отримавши скаргу на дії та рішення виконавця, в обов`язковому порядку має перевірити дотримання скаржником строків подання скарги і ухвалити відповідне процесуальне рішення у встановленому порядку.

Оскаржувані ОСОБА_1 постанови ухвалені державним виконавцем 04 вересня 2020 року.

Як вже встановлено Полтавським апеляційним судом у постанові від 01 березня 2021 року, у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звертався до Київського районного суду м.Полтави із ідентичною скаргою, і ухвалою судді цього суду від 09 грудня 2020 року його скаргу залишено без розгляду у зв`язку з пропуском десятиденного строку та відсутністю клопотання про його поновлення.

У поданій повторно скарзі також відсутнє клопотання про поновлення строку звернення із скаргою, хоча десятиденний строк оскарження очевидно є пропущеним, оскільки ОСОБА_1 принаймні 02 листопада 2020 року вже знав про оскаржувані ним постанови виконавця, що слідує з його заяви на ім`я Огородньої А.М. , державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.24).

Таким чином передбачений законом десятиденний строк на оскарження рішень державного виконавця з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права ОСОБА_1 пропущений.

Але, звертаючись до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду не звертався, про поважні причини пропуску процесуального строку суду не повідомляв.

Тому підстави для поновлення пропущеного скаржником строку відсутні.

Оскільки строк на оскарження постанов державного виконавця від 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 пропущено, він відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України втратив право на їх оскарження.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Поновити пропущений ним строк скаржник не просить. Відповідно, питання про поновлення строку судом не розглядається.

З цих підстав скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду як таку, що подана з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Керуючись ст. 126 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Огородньої Аліни Миколаївни залишити без розгляду як таку, що подана з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Головуючий О.А.Самсонова