04.02.2021 Єдиний унікальний номер 205/8997/20
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/8997/2020
Номер провадження: 2/205/869/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 (далі Відповідач) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.2019 року належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Свою 1/2 частки вищевказаного домоволодіння позивач зареєстрував у встановленому законом порядку, а відповідач не зареєструвала речове право власності на 1/2 частки домоволодіння, фактично проживає за іншою адресою, жодної участі в утриманні спірного майна не бере.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд з урахуванням уточнених позовних вимог припинити право власності на 1/2 частки домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказане домоволодіння в цілому та передати відповідачу в якості компенсації 1/2 частки домоволодіння у спільному майні 196 966 (сто дев`яносто шість тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 00 коп. внесених позивачем на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області.

ОСОБА_2 у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подала відзив на позовну заяву (а.с.68), в якому зазначила що позовні вимоги визнає в частині припинення її права власності на 1/2 частки вказаного домоволодіння, та сплати їй компенсації у розмірі, запропонованої позивачем.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та його представник подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.74). У такій заяві названі сторони зазначають про повне підтримання свої позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач та її представник також подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. У такій заяві названі сторони зазначають про часткове визнання позову. А саме відповідач не згодна сплачувати судові витрати, та просять здійснити розгляд справи за їх відсутності (а.с.75).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 26.10.1994 року, реєстр 1823, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР 21.11.1999 року та записаного в реєстрову книгу № 528-103, житловий будинок АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 .

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ку померла ОСОБА_3 .

Судом також встановлено, що після смерті власника вказаного нерухомого майна ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_1 було успадковане, із наступним оформленням свого речового права на таку спадщину, 1/2 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, серія та номер: реєстр № 2-649, виданого 03.07.2019 року Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 32224474 від 03.07.2019 року, про що сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.37-38).

Із матеріалів справи також вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку звернулася, у тому числі, ОСОБА_2 , однак, свідоцтво про право на спадщину такому спадкоємцю не видавалось.

Судом також встановлено, що відповідач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 у вигляді 1/2 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , вступивши фактично у володіння таким спірним майном.

Також судом встановлено, що відповідач у спірній частині домоволодіння не мешкає, не несе витрати з її утримання, фактично проживає по іншій адресі: АДРЕСА_2 , між ним та позивачем виникли неприязні стосунки, наслідком яких є чисельні звернення від ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до органів національної поліції (а.с. 48) та звернення позивач до суду.

У зв`язку із наведеним, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір щодо володіння та користування зазначеною частиною домоволодіння, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до положень ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В даному випадку, оскільки сторонами визнається та не оспорюється, та обставина, що ОСОБА_2 фактичного прийняла вказану спадщину за законом після померлої матері, ОСОБА_3 , то суд доходить висновку, що вона набула право власності на спірну 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Також згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачає, що в окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. Також, при неможливості виділу частки із спільного майна в натурі або встановлення порядку користування нею, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно висновку звіту про незалежну оцінку ринкової вартості домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , від 10.09.2020 року, ринкова вартість домоволодіння станом на 10.09.2020 року становить 393 932 грн. 00 коп.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що позивачем ОСОБА_1 12.10.2020 року попередньо було внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області вартість 1/2 частки відповідача ОСОБА_2 у розмірі 196 966 (сто дев`яносто шість тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 00 коп.., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 12.10.2020 року (а.с.). Відповідач, визнаючи позов, вважала вказаний розмір компенсації за належну їй частку в вказаному майні. достатнім та справедливим для себе.

В даному випадку відповідач також надала свою згоду на отримання вказаної компенсації за належну їй частку у спільному майні.

Із матеріалів справи вбачається, що Ѕ частка домоволодіння АДРЕСА_1 не може бути виділена в натурі, та суду не представлено доказів техничної можливості виділити таку частку в натурі. Сторонами визнана та обставина, що між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, які у своїй сукупності унеможливлють безконфліктне проживання таких осіб у вказаному домоволодінні. При цьому, відповідач забезпечена житлом, вона фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, припинення її частки у спільному майні не завдасть їй та членам її сім`ї істотної шкоди, та не порушить принцип рівності прав співвласників, який забороняє обмеження прав одних співвласників за рахунок інших, а також не позбавить відповідача відповідного права на житло, оскільки такий учасник справи забезпечений іншим житловим приміщенням.

На думку суду у випадку відхилення вимог позивача між сторонами через встановлені неприязні стосунки з високою долею вірогідності може виникнути ситуація щодо ризику майбутнього конфлікту, психологічного або фізичного насильства.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що визнання відповідачем у вказаній частині позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, у зв`язку із чим, суд доходить висновку, про те що позовні вимоги слід задовольнити, припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати право власності на вказані 1/2 частки вказаного домоволодіння за ОСОБА_1 .

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами ч.1 статті 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1251, 1252, 1269 ЦК України, ст. ст. 4,5, 81, 82, 90, 141, 258, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні, що знаходиться у спільній частковій власност задовольнити в повному обсязі.

2. Припинити право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на 1/2 частки домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

4. Стягнути на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), в якості компенсації вартості 1/2 частки у спільному майні суму коштів у розмірі 196 966 (сто дев`яносто шість тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 00 коп. внесених ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області, згідно квитанції № 0.0..1 від 12.10.2020 року.

5. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) із державного бюджету судовий збір у розмірі 1 405 (одна тисяча чотириста п`ять) грн. 24 коп. згідно квитанції № 0.0..1 від 12.10.2020 року.

6. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1 405 (одна тисяча чотириста п`ять) грн. 24 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан