КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-ЛТД" на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року та на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року, постановлені під головуванням судді Вовка С.В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-ЛТД" та Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Центр" про визнання наказу та свідоцтва про право власності на нежилий будинок недійсним, зобов`язання вчинити дії, -

встановила:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсним наказ про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року №584-В;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серії НОМЕР_1, видане Київською міською державною адміністрацією, що зареєстровано на №3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві "Київське міське бюро технічної інвентаризації";

- зобов`язати відповідача здійснити демонтаж прибудови загальною площею 39,7, що знаходиться на лівій терасі між житловими будинками АДРЕСА_1 та повернути в попередній стан павільйон "Кофе-чай".

Вимоги обґрунтовує тим, що у 1959 році між житловими будинками АДРЕСА_1 було погоджено будівництво павільйону. У 1994 році цей павільйон увійшов до складу ТОВ "Олімп-ЛТД". Разом з тим, ТОВ "Олімп-ЛТД" без дотримання установленого законом порядку (документації та дозволів) здійснило перебудову павільйону у нежитлове приміщення. На новостворене майно на підставі оспорюваного наказу видано оспорюване свідоцтво. В подальшому була здійснена незаконна прибудова.

В квітні 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:

- заборонити ТОВ "Олімп-ЛТД" самостійно та із залученням підприємств, установ, організацій та/або інших осіб вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не виключно, проводити (виконувати, здійснювати) будівельні роботи та будь-які інші роботи із реконструкції та будівництва нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а також проводити (виконувати, здійснювати) будь-які дії з поділу, виділу, добудови, реконструкції, збільшення або зменшення площі вказаного приміщення, за цією адресою;

- накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Необхідність у забезпеченні позову обґрунтовує тим, що товариство може відчужити нерухоме майно або вчинити інші дії, які просить заборонити заявник у заяві про забезпечення позову. Далі посилається на підстави позову та на судові рішення, згідно яких у власність ОСББ "Центр" має бути передана земельна ділянка, на якій знаходиться прибудова, що вказана у вимогах. Окрім того, в березні 2020 року Державною архітектурною будівельною інспекцією з порушенням будівельних та пожежних норм видано дозвіл на реконструкцію із надбудовою "Чай-кава". Також надано дозвіл на виконання будівельних робіт та на теперішній час службовими особами ТОВ "Олімп-ЛТД" проводяться відповідні підготовчі роботи для будівельних робіт.

У заяві вказав на відсутність необхідності у зустрічному забезпеченні, оскільки відповідач не обмежується у праві володіння майном.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року заяву задоволено, постановлено:

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД», 0, самостійно та із залученням підприємств, установ, організацій та/або інших осіб вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не виключно проводити (виконувати, здійснювати) будівельні роботи та будь-які інші роботи із реконструкції та будівництва нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а також проводити (виконувати, здійснювати) будь-які дії з поділу, виділу, добудови, реконструкції, збільшення або зменшення площі вказаного приміщення, за цією адресою.

Накласти арешт на майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД», 0, а саме: на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Додатковою ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року, з урахуванням ухвали від 17 червня 2021 року щодо виправлення описки, постановлено:

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД», самостійно та із залученням підприємств, установ, організацій та/або інших осіб вчиняти будь-які дії, в тому числі, але не виключно проводити (виконувати, здійснювати) будівельні роботи та будь-які інші роботи із реконструкції та будівництва нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , а також проводити (виконувати, здійснювати) будь-які дії з поділу, виділу, добудови, реконструкції, збільшення або зменшення площі вказаного приміщення, за цією адресою.

Накласти арешт на майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімп-ЛТД», , а саме: на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Суть додаткової ухвали зводиться до приведення її у відповідність до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а саме: додатково вказано відомості про стягувача та боржника, строк пред`явлення її до виконання.

Не погодившись з постановленими ухвалами, ТОВ "Олімп-ЛТД" подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвали скасувати, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Посилається на те, що товариство на правових підставах тривалий час користується приміщенням, про яке вказує позивач, та земельною ділянкою. Приміщення самостійне, конструктивно не пов`язане з житловими будинками, не є пам`яткою культури та історії, має свою окрему адресу.

Посилається на багаторічну судову тяганину за позовами ОСОБА_1 та у відповідних рішеннях судів не установлено порушення прав ОСОБА_1 як співвласника багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 внаслідок розташованого між будинками нежитлового приміщення як самостійного об`єкту нерухомого майна.

Вказує, що в цьому позові позивач не навів обставин порушення його прав.

У зв`язку із цим зазначає, що постановляючи оскаржувані ухвали, суд першої інстанції не пересвідчився у наявності спору між сторонами, а позивачем не надано вагомих доказів задля вжиття заходів забезпечення позову.

Посилається на те, що позовні вимоги не забезпечують належного захисту можливого порушеного права, оскільки підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу.

Вказує на відсутність зв`язку між предметом позову та заходами його забезпечення і можливістю забезпечити виконання рішення відповідно до змісту позовних вимог.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Бикович Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано погіршенням стану здоров`я як ОСОБА_1 , так і адвоката Бикович Ю.В.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання, оскільки учасники справи повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, представник скаржника про причини неявки суд не повідомив, причини неявки позивача та його представника колегія суддів визнає неповажними, оскільки доказів на підтвердження визначених у заяві обставин, суду не надано.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що будинок АДРЕСА_1 є житловим, пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення згідно із наказом Міністерства культури і туризму України від 15 квітня 2008 року №424/1/16-08, охоронний № 486-Кв. Будинок АДРЕСА_1 є також житловим, пам`ятка архітектури місцевого значення згідно із наказом Міністерства культури України від 18 квітня 2017 року №324, охоронний №163-К. Елементи благоустрою вищезазначених будинків (підпірні стіни, гранітні сходи, тераси) є невід`ємною частиною памятки-ансамблю споруд по АДРЕСА_3 . Доводи позивача про те, що проведення будівельних робіт по реконструкції павільйону кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на лівій терасі житлового будинку АДРЕСА_1 може призвести до руйнування вказаного будинку та можливої загибелі його мешканців, суд визнав обґрунтованими.

На підставі викладеного суд також дійшов висновків, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується та зазначає про таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Апеляційний суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову уважається підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення.

З матеріалів справи убачається, що 12 листопада 1999 року на підставі Наказу "Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна" від 10 листопада 1999 року №584-В Товариству з обмеженою відповідальністю "Олімп-ЛТД" видано Свідоцтво про право власності на нежилий будинок в цілому - кафе, який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно заявлених вимог позивачем оспорюютьсянаказ про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна від 10 листопада 1999 року №584-В, а також свідоцтво про право власності на нежилий будинок від 12 листопада 1999 року, серії НОМЕР_1, видане Київською міською державною адміністрацією, що зареєстровано на №3232П від 16 листопада 1999 року в Комунальному підприємстві "Київське міське бюро технічної інвентаризації", які, на думку позивача, видані з порушенням вимог законодавства. Відтак у цій справі підлягає дослідженню питання правомірності видачі вказаних наказу і свідоцтва та в залежності від установленого прийняття відповідного судового рішення.

Отже визначені позивачем заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки предметом позову не є відповідність/ невідповідність проведення будівельних робіт певним нормам і стандартам; відповідність/невідповідність будівлі проектній документації та дозвільним документам, а висновок суду про доцільність такого забезпечення та установлення визначених обмежень діяльності юридичної особи - є помилковим.

Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-ЛТД" задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року та ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 08 червня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова