У Х В А Л А

30 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного не проживання, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, -

встановив:

У провадження Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якій позивач просить встановити факт спільного не проживання подружжя з 27.11.2021, визнавши спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль Suzuki New SX4, грошові кошти, що розміщені на депозитних рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_2 у банківських установах (відділення в м. Кривому Розі Філії АТ «Укрексімбанк», відділення №6 АТ «Перший Український Міжнародний Банк», ПАТ АБ «Укргазбанк»). А також просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на Ѕ частку вищевказаного майна.

При вирішенні питання про відкриття провадження суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3. ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Також суд зазначає, що дійсна вартість спірного майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», тобто незалежною оцінкою цього майна.

Зазначені обставини вказують на те, що позивачем належним чином не визначено ціну позову, що не надає змоги суду перевірити розмір сплаченого судового збору з майнових вимог.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позовна заява не містить обґрунтування позовних вимог щодо встановлення факту спільного не проживання подружжя, зокрема, не зазначено якими саме доками позивач підтверджує викладені обставини.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем не додано до позовної заяви жодних доказів на підтвердження, що спірна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідачу. Вказана інформація має бути актуальною на час звернення до суду.

Крім того, позивач не додає до позовної заяви доказів на підтвердження наявності відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_2 у банківських установах та належності спірного автомобіля Suzuki New SX4 останньому.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, суд роз`яснює позивачу, що в разі наявності у нього труднощів щодо самостійного отримання доказів на обґрунтування позовних вимог, він може скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним вмотивованим клопотанням про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, позивач додаючи до позову копії доказів, які належним чином не завірені, оскільки відсутня дата засвідчення, не зазначила про наявність у неї таких доказів.

Крім того, додані до позову документи, а саме довідка РНОКПП та договір від 04 червня 1996 року виготовлені у нечитабельному вигляді.

Не зазначаючи вказаних вище обставин та доказів, які є обов`язковими при розгляді справ даної категорії, позивач порушує право відповідача на захист, оскільки незрозумілість, нечіткість обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги до нього, позбавляє його можливості оформлення відзиву відповідно до вимог ЦПК України.

За таких обставин вважаю, що позивачу слід надати строк для усунення вищевикладених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного не проживання, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, залишити без руху та надати позивачу строк на виправлення недоліків 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала складена та підписана 30 грудня 2021 року.

Суддя О. Н. Борис