Справа № 695/3857/21
У х в а л а

"28" грудня 2021 р. м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Опікунська рада з питань захисту повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 із заявою, в якій просить визнати її матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку, призначивши їй опіку в особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175, 177 ЦПК України.

У пункті третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Статтею 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Однак, усупереч наведеному заявницею у заяві не зазначено обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме хронічного стійкого психічного розладу, внаслідок якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними.

Так, заявницею не надано будь-яких документів на підтвердження підстав для лікування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з наданого медичного висновку вбачається, що остання хворіє на загальні захворювання та діагноз встановлений лікарем медичного закладу загального профілю, який не є психіатром.

Будь-яких документів на підтвердження того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на будь-який психічний розлад до заяви не додано.

При цьому, обмеження особи у здатності самостійно обслуговувати себе та потребування сторонньої допомоги не свідчать самі по собі про наявність саме психічного розладу.

Фізична хвороба може бути підставою для визнання особи інвалідом, надання такій особі постійного догляду, соціальних послуг у відповідності до Закону України «Про соціальні послуги», але не є підставою для визнання фізичної особи недієздатною, єдиною підставою для чого є стійкий психічний розлад особи.

Згідно з ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Відтак, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства, захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 26.05.1999 № 34/166/131/88, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Отже, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки.

Однак, заявницею до заяви не надано акт обстеження матеріально-побутових умов заявниці, яка просить визнати її опікуном.

Крім того, у заяві не зазначені докази, які підтверджують можливість заявниці бути опікуном, а саме: довідки про стан її фізичного та психічного здоров`я, характеристики (з місця роботи або місця проживання).

Також відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця не надала доказ про сплату судового зазначивши що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 299 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частини другої статті 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи.

Натомість, Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 28.12.2019 у справі № 755/12409/15-ц.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви) розмір судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 270,00 гривень.

Отже, належна до сплати сума судового збору становить 454 грн 00 коп (2 270 грн 00 коп х 0,2).

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач ГУК у Черкаській області/тг м. Золотоноша/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37930566, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку UA0023737, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;___(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача/заявника), Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області (назва суду, де розглядається справа/заява).

На підтвердження сплати судового збору заявниці слід подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 454 грн 00 коп або подати документи, які свідчать про наявність у заявниці інших пільг щодо сплати судового збору, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладених обставин, суддя вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати заявниці строк для усунення недоліків зазначених судом.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 293, 294, 297, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа Опікунська рада з питань захисту повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна залишити без руху.

Надати заявниці десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде повернута заявниці.

Копію ухвали надіслати заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська