_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3014/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.

за участю секретаря Громико В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 квартири, витребування з незаконного володіння майно,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просить визнати за ним право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на його користь Ѕ частку зазначеної квартири, посилаючись на те, що з 30.01.1991 року по 21.08.2007 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , 11.07.2005 року ними була придбана квартира АДРЕСА_2 . 08.01.2008 року зазначену квартиру було продано та той же день було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Оскільки позивач та ОСОБА_5 продовжували мешкати разом то спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. 24.07.2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 . Станом на цей час позивач не в змозі отримати у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину зазначеної квартири у зв`язку з наявною реєстрацією права власності на неї у відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомленні належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, у якій просила відмовити у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що позивач не має права на спадкування за законом, та пропустив строк на звернення до суду за цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позовній заяві слід відмовити.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що з 30.01.1991 року по 21.08.2007 року позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_5

11.07.2005 року ними була придбана квартира АДРЕСА_2 .

Шлюб між Позивачем та ОСОБА_5 було розірвано ( внесено відповідний актовий запис) 21.08.2007 року.

Згідно з договором купівлі-продажу від 08 січня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тананською А.М., трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 було продано. В той же день, 08 січня 2008 року, за договором купівлі-продажу, посвідченого тим самим нотаріусом, який посвідчував угоду купівлі-продажу трикімнатної квартири, на ім`я ОСОБА_5 було придбано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати житловою площею 20,3 кв. м. та підсобних приміщень, загальною площею 37,9 кв.м. Право власності на заначену квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за № 3500 в книзі 670-пр-15 18 березня 2008 року за № 18144398.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 , її спадкоємиця донька ОСОБА_4 , відмовилася від спадкування спадщини на користь своєї доньки, онуки померлої - ОСОБА_3 .. ОСОБА_3 в судовому порядку, відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси 15 серпня 2011 року, отримала право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 , як на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2012 року, вказане рішення Київського районного суду було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 було відмовлено.

19 грудня 2011 року спірний об`єкт - квартира АДРЕСА_1 була відчужена ОСОБА_2 на підставі договору дарування.

Однак, як було неодноразово встановлено рішеннями суду, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено саме договір купівлі-продажу спірної квартири АДРЕСА_1 . Факт укладання саме договору купівлі-продажу підтверджується власноруч написаною розпискою, яку надала ОСОБА_3 ОСОБА_2 на підтвердження отримання нею 55 000 доларів США від покупця квартири.

За повідомленням Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 28 грудня 2011 року спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 квітня 2014 року у справі № 2-5934/11 встановлено факт мешкання однією сім`єю позивача та ОСОБА_5 з вересня 2007 року по 02 2011 року, визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною веною власністю позивача та ОСОБА_5 , за позивачем визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири, у ОСОБА_2 витребувано 1/2 частину № 83 в будинку АДРЕСА_3 .

24 липня 2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 .

Відповідач у відзиву на позовну заяву просив застосувати до вимог позивача про стягнення заборгованості позовну давність.

За ст. 256-257 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (при цьому, позивачем за первісним позовом не надано на розгляд суду даних щодо збільшення строків позовної давності за відповідним письмовим договором, підписаним сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач пропустив строк давності на звернення до суду з цим позовом.

Позивач вважає себе спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , то починаючи з 2011 року мав можливість реалізувати свої права щодо спадщини, зокрема звернутись до суду з відповідним позовом, але цього не робив понад 10 років.

При цьому саме з 12.12.2012 року - з моменту скасування Апеляційним судом Одеської області рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.08.2011 про визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру в порядку спадкування та відмові у позові ОСОБА_3 - у ОСОБА_1 була можливість звернутися з відповідним позовом щодо вирішення питання про право на спадкування.

Факт проживання позивача однією з сім`єю з померлою був встановлений рішенням апеляційного суду Одеської області від 28.04.2014 року у справі 22-ц 785/3259/14.

Проте позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування лише у серпні 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2019 у справі №520/9216/17 вказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено повністю визнано за ОСОБА_1 право власності на спірну квартиру в порядку спадкування та витребувано вказану квартиру від ОСОБА_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.10.2019 року №520/9216/17 у справі рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.01.2019 скасовано, у позові відмовлено повністю.

Постановою від 25 серпня 2020 року Верховного Суду постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року залишено без змін.

З цих підстав посилання позивача на переривання строку позовної давності є безпідставними.

Суду не заявлено підстав, які вказували на наявність поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності.

Вказане є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 квартири, витребування з незаконного володіння майно, оскільки за вказаними вимогами сплив строк позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки судом у задоволенні позову відмовляється позивачу, то вимога відшкодування з відповідачів судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 89, 263-265, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 квартири, витребування з незаконного володіння майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Салтан Л. В.