2-3599/11
6/465/9/21
У Х В А Л А

судового засідання

25.02.2021 року Франківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мартьянової С.М.,

секретар судового засідання Турчак М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,-

в с т а н о в и в :

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. звернувся в суд із поданням, в якому просить визначити частку майна, що належить боржнику ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження №56439996 з примусового виконання виконавчого листа №2-3599/11, що виданий 25.05.2016 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі 204 564,79 грн., а також 3% річних від суми заборгованості 44 522,26 грн., а всього 249 087,05 грн. Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 701,95 грн. судового збору, 2 865,90 грн. витрат по оплаті судової експертизи, 5 500,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 9 067,85 грн. На все рухоме, нерухоме майно та кошти боржника 18.05.2018 року накладено арешт. Згідно зі Свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , що видане Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 1996 року, боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 61,0 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . Співвласниками квартири є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Іншого майна боржника, на яке можна звернути стягнення не виявлено.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. №2-3599/11 (6/465/192/18) перебувало у провадженні судді Гулієвої М.І.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.08.2018 року, справу передано судді Мартинишин О.М.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 року, справу передано судді Мартьяновій С.М.

У судове засідання приватний виконавець Маковецький З.В. не з`явився, подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує.

Стягувач ОСОБА_2 подав до суду заяву, у якій вказав, що подання підтримує у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 неодноразово подавав до суду заяву про перенесення судового засідання. Суд розцінює дії ОСОБА_1 , як зловживання процесуальними правами спрямоване на затягування судового процесу. З огляду на вищевказане, суд вважає, що слід проводити розгляд подання без участі боржника.

Співвласники квартири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 також належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст.443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні.

Беручи до уваги встановлені ст.443 ЦПК України строки для розгляду клопотання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання та матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25.05.2016 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист №2-3599/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у сумі 204 564,79 грн., а також 3% річних від суми заборгованості 44 522,26 грн., а всього 249 087 (двісті сорок дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн. 05 коп. Крім того, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 701,95 грн. судового збору, 2 865,90 грн. витрат по оплаті судової експертизи, 5 500,00 грн. витрат на правову допомогу, а всього 9 067,85 грн.

Постановою Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від ВП №53801662 від 25.04.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Як вбачається з матеріалів подання, боржником ОСОБА_1 з часу відкриття вказаного виконавчого провадження не вживаються дії, спрямовані на погашення заборгованості.

Згідно зі Свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , що видане Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 1996 року, боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира загальною площею 61,0 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 . Співвласниками квартири є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 129-1Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Положеннями ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно дост.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч.5ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном « визначення часток » законодавець розуміє визначення ( встановлення ) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У частинах 1, 2ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень ч. 1 ст.368 і ч. 2 ст.372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності слід враховувати, що відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи те, що частки у квартирі за адресою: квартира АДРЕСА_1 , яка є у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_1 та інших співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не визначені, зважаючи на відсутність обставин, які б свідчили про необхідність відступу від рівності часток, а також те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та неможливість вжиття державним виконавцем інших заходів, спрямованих на виконання рішення суду, суд проходить до висновку, що за боржником слід визначити 1/4 частку у праві спільної сумісної власності на вказану вище квартиру.

З огляду на викладене та враховуючи право виконавця на звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог подання, а тому таке слід задовольнити.

Керуючись статтями 259, 260, 261, 263, 353, 354, 443 ЦПК України,суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 на праві власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.03.2021 року.

Суддя Мартьянова С.М.