Дата документу 03.03.2021
Справа № 937/9013/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на дитину, син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, хоча є працездатним та має можливість надавати таку матеріальну допомогу, у зв`язку із чим позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, вій його представника - адвоката Коваленка М.Ю. до суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності та відсутності відповідача. При винесенні рішення просить врахувати відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 05.02.2021, відповідно до якого відповідач не згоден з твердженням позивачки про те, що він у добровільному порядку не надає грошові кошти на утримання та розвиток сина. Так, після припинення шлюбних відносин він продовжує спілкуватися з сином, забирає дитину до себе додому з ночівлею, кожного місяця добровільно сплачує 4000 гривень та придбав для сина кондиціонер, одяг, іграшки, ліжко. Відповідач подав відзив на позов з метою спростувати неправдиві доводи позивачки в частині, що він добровільно не надає коштів на дитину. З розміром аліментів він погоджується, і як і раніше, буде витрачати на дитину значно більше коштів, ніж просить у позові позивачка.

17.02.2021 року від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивачка не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, оскільки відповідачем за 2019 та 2020 роки підтверджено лише придбання ліжка та кондиціонеру для дитини, що сумарно значно менше, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини. Що стосується добровільної сплати відповідачем 4000 гривень щомісячно, то позивачка з цим доводом не погоджується, оскільки грошей від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивачки про слухання справи за її відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 21.05.2014 Виконавчим комітетом Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Дитина проживає разом з позивачкою, про що свідчить довідка Костянтинівського сільського голови від 01.12.2020 /а.с.8/.

З урахуванням викладених обставин, відзиву відповідача на позовну заяву, відповідно до якої відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, аналізуючи зібрані по справі докази, приймаючи до уваги те, що відповідач хоч і надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 та має можливість надавати таку допомогу, проте вимоги позивачки є законними та обґрунтованими, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати матеріальну допомогу на утримання дитини - у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263-265, 279, 352-355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 840 /вісімсот сорока/ гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ю.В. Ковальова