Справа № 426/2424/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28 грудня 2021 року

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Просіної Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні у залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,

встановив:

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, в якому просила стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 8 966, 87 грн. та судові витрати.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач зазначила, що між ним та ОСОБА_2 виникли договірні відносини на підставі Договору № ГІ 0408 від 06 серпня 2018 року, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач зобов`язався прийняти цей комплекс, згідно Акту приймання - передачі товару та сплатити за нього визначену Договором грошову суму в розмірі 14 191 гривень. Сторони домовилися, що ОСОБА_2 сплачує перший платіж у розмірі 3000,00 грн., а залишок вартості сплачує рівними платежами у розмірі 1 119 грн. щомісячно, протягом 10 місяців. Відповідач повністю розраховується за товар не пізніше 06.06.2019. Позивач зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконав в повному обсязі, що підтверджується Акту приймання - передачі товару від 06.08.2018 року. При цьому, відповідач комплекс отримала, претензій щодо отриманого комплексу та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за Договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої. Проте, повну вартість товару відповідач не сплатила. Станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача складає 8171, 00 грн. Незважаючи на належне виконання позивачем своїх зобов`язань, відповідач не вчиняє жодних дій щодо повернення боргу, а тому така бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що порушує законні права та інтереси позивача, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до вимог ч.1 ст.1-1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" (а.с.37, 43, 57, 63), про причини неявки до суду не повідомила, відзиву не подала. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомила, неподання нею відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи судом встановлено, що 06 серпня 2018 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір № ГІ 0408, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується надати Покупцеві (відповідачу) комплекс товарів та послуг по догляду за обличчя, а Покупець зобов`язується прийняти цей комплекс згідно акту приймання-передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму (ціну) (а.с.8)

Як вбачається із Переліку №1 (специфікації) від 06.06.2018, відповідачем обрано та замовлено набір косметики та на загальну суму 14 191 грн., що підтверджується підписом останньої (а.с.9).

Пунктами 2.1, 2.2 Договору, Сторони погодили, що при передачі Комплексу по догляду Сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку № 1 (специфікації).

При цьому, п. 2.4 Договору обумовлено, що зобов`язання Продавця по передачі Комплексу по догляду вважаються виконаними в момент передачі комплексу в розпорядження Покупцеві згідно Акту приймання-передачі та підписанні даного Договору.

За умовами Договору загальна вартість Комплексу по догляду складає 14 191 грн. (п.5.1. Договору).

Сторони домовилися, що при оплаті Комплексу Клієнт сплачує перший платіж у розмірі 3000,00 грн. Залишок вартості у розмірі 11 191 грн. покупець сплачує рівними платежами у розмірі 1191 грн. протягом 10 місяців. Оплата за комплекс здійснюється не пізніше 06 числа кожного місяця. (п.5.3., 5.4., 5.5. Договору) .

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Уклавши договір купівлі - продажу, сторони взяли на себе певні зобов`язання.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)( ч. 1ст. 530 ЦК України).

Частиною 1ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, а саме на виконання умов договору № ГІ 0408 від 06.06.2018 року, передав, а відповідач прийняла комплекс товарів по догляду за обличчя на загальну суму 14 191 грн., що підтверджується актом приймання-передачі від 06.06.2018 року (а.с.10).

При цьому, відповідач комплекс по догляду отримала, претензій щодо отриманого набору по догляду та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за Договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором № ГІ 0408 від 06.06.2018 року виконала не в повному обсязі, а саме сплатила лише частину вартості товару.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатила частину вартості комплексу у розмірі 3860,00 грн. (а.с.11, 12).

Отже, борг ОСОБА_2 перед ФОП ОСОБА_1 станом на 30 липня 2021 становить 8 171 грн.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, враховуючи те, що 06.06.2018 між сторонами був укладений Договір № ГІ 0408 суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконав в повному обсязі, що підтверджується Актом приймання-передачі від 06.06.2018 При цьому, відповідач комплекс по догляду отримала, претензій щодо отриманого набору по догляду та щодо виконання продавцем своїх обов`язків за Договором відповідач не мала, про що свідчить підпис останньої.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору.

Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 6.1. договору визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань по даному Договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України.

Пунктами 6.2, 6.5 Договору передбачено, що клієнт сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Частина 2 статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було.

На електрону адресу суду надійшла заява 19.11.2021 року від ОСОБА_2 з додатками, яка не містить підпису заявника про долучення документів до матеріалів справи.

Суд позбавлений можливості пересвідчитися чи дійсно документи які були направлені адресу суду направлені ОСОБА_2 , оскільки заява не містить підпису та документи не завірені належним чином. Таким чином суд не вбачає можливості прийняти їх до матеріалів дійсної справи та врахувати їх при розгляді.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не виконала умов укладеного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором в загальному розмірі 8 966, 87 грн., з яких: основний борг 8171,00 грн.; пеня 550,74 грн.; 3% річних 245, 13 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №7064838 від 02.08.2021 року про сплату судового збору у сумі 908,00 грн. (а.с.1).

Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.10,12,13,81,141,258,263-265,273, 280-284, 354 ЦПК України, на підставі ст.509,525,526,610,611,625,626,628,629,638 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 суму заборгованості за Договором № ГІ 0408 від 06.06.2018 року в загальному розмірі 8 966, 87 грн., з яких: основний борг 8 171,00 грн.; пеня 550,74 грн.; 3% річних 245, 13 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 908 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Я.В.Просіна