ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9892/21 Справа № 176/471/21 Суддя у 1-й інстанції - Гусейнов К. А. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він в період з 13 грудня 2004 року по 22 квітня 2019 працював на шахті «Інгульська» ДП «СхідГЗК».

За весь час роботи позивач займав різні посади, зокрема працевлаштувався на посаду підземного гірника на маркшейдерських роботах шахта 4 розряду; з 12 вересня 2005 року був переведений підземним гірником на маркшейдерських роботах шахти по 5 розряду; з 28 липня 2008 року працював учнем машиніста бурової установки геологорозвідувальних робіт підземної дільниці з повним робочим днем у підземних умовах; з жовтня 2008 року був переведений підземним машиністом бурової установки геологорозвідувальних робіт, зайнятий повний робочий день на підземних роботах по 6 розряду; з 01 січня 2014 року переведений підземним машиністом бурової установки геологорозвідувальних робіт, з повним робочим днем у підземних умовах по 7 розряду та на даній посаді позивач працював до моменту свого звільнення з підприємства.

Враховуючи тривалі трудові відносини позивача з відповідачем в шкідливих умовах праці, це зрештою негативно вплинуло на стан здоров`я позивача та призвело до незворотних несприятливих наслідків для позивача у вигляді встановлення йому хронічного професійного захворювання.

В лютому 2020 року було проведено розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) за результатами якого складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

ДУ «Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини» м. Кривого Рогу позивачеві було установлено остаточно основний діагноз: вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-переферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулойнеропатією (L4, L5, S1, C6, С7) з вираженими порушеннями біомеханіки хребта стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей, що підтверджується актом та медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність професійного характеру захворювання.

За результатами розслідування було встановлено зв`язок між захворюванням позивача та його роботою в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДІЇ «Схід ГЗК» та зроблено висновок, що причинами виникнення в нього хронічного професійного захворювання (отруєння) стала робота в умовах шкідливої дії: рівень вібрації технологічна до 109 дБ при нормі 92 дБ, локальна до 117 дБ при нормі 112 дБ; запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: до 2,7 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3; підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони + 13,8° С при нормі + 17...+ 26 °С; рівень вологості до 93 % при нормі < 75 %; швидкість руху повітря до 0,64 при нормі 0,6-0,5 м/с; за показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну III клас 2 ступінь напруженості трудового процесу .

За результатами огляду МСЕК позивачу було визначено 60% втрати професійної працездатності та одразу встановлено третю групу інвалідності з подальшим переоглядом в 2021 року. Пройшовши в лютому 2021 року повторно огляд в МСЕК позивачеві було підтверджено 60 % втрати працездатності та З групу інвалідності, що фактично підтверджує сталий розвиток захворювання позивача.

Зрештою, вказане комплексне професійне захворювання (оскільки основний діагноз містить декілька діагнозів щодо різних захворювань) спричинили невідворотні негативні наслідки для позивача щодо стану його здоров`я, чим унеможливили відновлення нормального стану здоров`я, а виключно створили можливість для підтримання захворювань у стадії ремісії, щоб не допускати погіршення. Робота позивача у відповідача при недосконалому технологічному процесі, в умовах праці, які не є безпечними та не відповідають державним нормам з охорони праці призвела до виникнення у нього хронічного професійного захворювання, яке зрештою назавжди змінило життя позивача та призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я. Позивач, при визначені розміру моральної шкоди виходить з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2021 року та оцінює моральну шкоду в 60 місячних розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 60*6000 грн (місячний розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2021 року встановлений ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік») = 360000 (триста шістдесят тисяч) грн.

Просив стягнути з ДП "СхідГЗК" на його користь 360000 (триста шістдесят тисяч) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 216 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору .

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , виданої на ім`я позивача ОСОБА_1 , останній дійсно працював на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК»: в період з 13.12.2004 року - на посаді підземного гірника на маркшейдерських роботах шахта по 4 розряду з повним робочим днем; з 12.09.2005 року переведений на посаду підземного гірника на маркшейдерських роботах шахти по 5 розряду; з 28.07.2008 року переведений учнем машиніста бурової установки геологорозвідувальних робіт підземної дільниці з повним робочим днем у підземних умовах; з 20.10.2008 року переведений підземним машиністом бурової установки геологорозвідувальних робіт, зайнятий повний робочий день на підземних роботах по 6 розряду; з 01.01.2014 року переведений підземним машиністом бурової установки геологорозвідувальних робіт з повним робочим днем у підземних умовах по 7 розряду. Наказом №173 о/с від 22.04.2019 звільнений у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.9-10).

Актом Форми П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.02.2020 року було встановлено, що професійне захворювання позивача ОСОБА_1 виникло за таких обставин: тривалий стаж роботи в шкідливих та небезпечних умовах праці на Інгульській шахті ДП «СхідГЗК», недосконалість технологічного обладнання станок НКР-100М та перфоратор ПТ-48, що призводить до перевищення ГДК загальної технологічної вібрації та пилу при виконанні функціональних обов`язків.

Відповідно до п.18 акту Форми П-4, причинами виникнення професійного захворювання позивача є: рівень вібрації технологічна до 109 дБ при нормі 92 дБ, локальна до 117 дБ при нормі 112 дБ; запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: до 2,7 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3; підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони + 13,8° С при нормі + 17...+ 26 °С; рівень вологості до 93 % при нормі < 75 %; швидкість руху повітря до 0,64 при нормі 0,6-0,5 м/с; за показниками напруженості трудового процесу (особистий ризик) та нерегулярна змінність роботи з роботою у нічну зміну III клас 2 ступінь напруженості трудового процесу (а.с.11-13).

Відповідно до Довідки Серії 12ААА №085529 Кропивницького обласного МСЕК №1 від 18.02.2020 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності із втратою 60% працездатності за професійним захворюванням. Довідкою до акта МСЕК Серії 12ААБ №571049 від 18.02.2020 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням до 01.03.2021; протипоказана робота в умовах впливу вібрації пилу (а.с.14).

Відповідно до Довідки Серії 12ААА №012459 Кропивницького обласного МСЕК №2 від 10.02.2021 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності із втратою 60% працездатності. Довідкою до акта МСЕК Серії 12ААБ №575165 від 10.02.2021 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності за професійним захворюванням до 01.03.2023; протипоказані фізичні навантаження, робота в умовах вібрації, пилу (а.с.15).

З Медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання №21 від 09.01.2020 вбачається, що у ОСОБА_1 встановлено професійний характер захворювання (а.с.16-17).

Відповідно до виписок №18/8, №3402/765 із медичної картки стаціонарного хворого КНП «ЦПМСД №2», під час перебування у стаціонарі з 02.01.2020 по 10.01.2020 та з 23.09.2020 по 07.10.2020, ОСОБА_1 було встановлено діагноз: вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації з церебрально-переферичним ангіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулойнеропатією (L4, L5, S1, C6, С7) з вираженими порушеннями біомеханіки хребта стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня. Захворювання професійні, 09.01.2020 року (а.с.18-19, 20-21).

Вищезазначений діагноз також підтверджується виписками з медичної карти амбулаторного хворого від 26.06.2020, 22.01.2021; випискою із медичної карти №1477 стаціонарного хворого від 16.04.2019 (а.с.22,23,24-25).

Крім того, 10.02.2021 обласною МСЕК №1 ОСОБА_1 була встановлена індивідуальна програма реабілітації інваліда №122 (а.с.36-37).

Вказане комплексне професійне захворювання спричинили невідворотні негативні наслідки для позивача щодо стану його здоров`я, чим унеможливили відновлення нормального стану здоров`я, а виключно створили можливість для підтримання захворювань у стадії ремісії, щоб не допускати погіршення. Робота позивача у відповідача при недосконалому технологічному процесі, в умовах праці, які не є безпечними та не відповідають державним нормам з охорони праці призвела до виникнення у нього хронічного професійного захворювання, яке зрештою назавжди змінило життя позивача та призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про доведеність спричинення позивачу моральної шкоди, провини відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий зв`язок між винними діями відповідача та настанням у позивача негативних наслідків стійкої втрати професійної працездатності у загальному розмірі 60% та третю групу інвалідності. Враховуючи обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд стягнув компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди у розмірі 216 000 грн.

Однак колегія суддів не може погодитись з визначеним розміром стягнутої моральної шкоди.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки.

За час роботи на даному підприємстві він отримав професійне захворювання, яке обумовлено умовами в яких він працював.

Висновком МСЕК йому встановлена втрата професійної працездатності у загальному розмірі 60 %, та встановлено ІІІ групу інвалідності.

Виходячи з медичних висновків, акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на шахті, позивач отримав професійні захворювання.

Професійним захворюванням позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях через погіршення стану здоров`я, фізичний біль, необхідність постійного лікування, вимушені зміни способу життя, стійкої втрати професійної працездатності та встановлення 3-ої групи інвалідності, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що розмір стягнутої судом моральної шкоди з відповідача є необґрунтований та завищений та такий, що визначений без повного урахування роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, виникнення професійного захворювання, тривалості праці в умовах шкідливих факторів на підприємстві відповідача, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її з 216 000 грн до 120 000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 липня 2021 року змінити в частині розміру суми відшкодування моральної шкоди, стягнутої з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», зменшивши її з 216 000 грн до 120 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: