Справа № 442/2334/21 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/2284/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без участі учасників цивільну справу № 442/2334/2 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького районного суду Львівської області 18 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі - його сусіди: ОСОБА_2 та його зять ОСОБА_3 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи до нього певні претензії, відповідачі постійно завдають йому матеріальну шкоду, зокрема, за останній рік пошкодили частину його огорожі, потрощили дах гаража та тимчасових навісів, забруднили питну воду у криниці. Крім цього, відповідач ОСОБА_2 регулярно чіпляється до нього, вживає нецензурну лексику в його сторону та сторону його родини, погрожує фізичною розправою. Останній двічі завдавав йому тілесні ушкодження. За даними фактами він неодноразово звергався в правоохоронні органи, однак досудове розслідування було безпідставно закрито. 11 травня 2020 року близько 16 год 34 хв відповідачі, перебуваючи на своєму подвір`ї, палили багаття біля паркана, що розмежовує їхні земельні ділянки. В цей момент у нього загорівся дерев`яний піднавіс та згоріли дерев`яні щити, дошки 3 м. куб. та покриття піднавісу площею 6 м. кв, орієнтовною вартістю 30 000 грн., що підтверджується актом про пожежу від 26.08.2020 року. З відповіді Дрогобицького РВ ГУ ДСНС України у Львівській області №5/1448 від 19.10.2020 року вбачається, що пожежа відбулась з причин необережного поводження з вогнем невідомою особою. Таким чином він має підстави вважати, що саме через дії відповідачів, які палили поруч багаття, умисно чи по необережності розпочали пожежу, згорів його дерев`яний піднавіс та ним отримано майнову шкоду в розмірі 30 000 грн.Просить позов задоволити.

Рішенням Дрогобицького районного суду Львівської області від 18 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 .. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним , таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що свідчення свідків з сторони відповідачів є недопустимими та не повинні братися судом до уваги, адже вони є близькими родичами відповідачів. Відповідачі стверджували, що мангал знаходився в 4-6 метрах від паркана, а місце загорання було з іншої сторони від паркану. Хоча насправді, мангал знаходився поблизу паркану та місце загорання відбулося на ділянці позивача, одразу за парканом. Враховуючи те, що судом встановлено, що напрям вітру у той час був зі сторони відповідачів у сторону ділянки апелянта, джерело вогню знаходилося в близькій відстані від місця загоряння, а інші джерела вогню відсутні, вважає, що є достатньо підстав вважати, що саме недостатня обережність відповідачів при поводженні з вогнем призвела до загорання піднавісу та матеріалів, що знаходились у ньому, що спричинило значну матеріальну шкоду. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) відповідачі надали суду відзив на апеляційну скаргу. Зазначають, що судом першої інстанції були належним чином дослідженні докази по справі. Викладені в позові обставини пошкодження майна позивача є лише його уявою та припущеннями, які не базуються на жодних доказах та не відповідають реальним подіям. В акті про пожежу від 26.08.2020 прямі збитки від пожежі зазначені орієнтовні, а причина пожежі встановлюється. Сам акт складений через 3 місяці і 15 днів після пожежі. Вважають також, що факт родинних стосунків свідків був встановлений під час розгляду справи в суді першої інстанції, покази підтверджуються іншими матеріалами справи, які дослідженні в судовому засіданні, в тому числі відеозаписом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_1 відповідно.

Сторони ствердили факт неприязних відносин протягом тривалого часу. Не заперечувалось ними і розведення багаття в мангалі. Відтак ці обставини доказуванню не підлягають.

З відповіді Дрогобицького РВ ГУ ДСНС України у Львівській області №5/1448 від 19.10.2020 вбачається, що пожежа відбулась з причин необережного поводження з вогнем невстановленою особою.(а.с.9)

Згідно акту про пожежу від 26.08.2020 року, знищено дерев`яні щити, дошки 3 м. куб. та піднавіс на площі 6 м. кв. Орієнтовні збитки від пожежі 30 000 грн.(а.с.8).

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 Цивільного Кодексу України (далі ЦК) передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Саме на позивача покладається обов`язок довести розмір завданої шкоди належними, допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст.79 ЦПК України вчстсновлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.80 ЦПК України .

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження .

У п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування» прописано, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні

мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну

юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,

яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними,

між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина

зазначеної особи, а також, коли це було наслідком дії джерела підвищеної

небезпеки, незалежно від наявності вини.

Колегія суддів звертає увагу на відсутність в матеріалах справи належних і допустимих доказів на підтвердження того, що саме з вини відповідачів сталася пожежа на території позивача, хоча сам факт паління дров в мангалі не заперечують, звинувачуючи в свою чергу позивача, внаслідок неприязних відносин. Наведені факти дають підстави сумніватися у твердженнях обох сторін. В свою чергу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає не доведеним з сторони позивача факту завдання шкоди в розмірі 30 000 гривень, оскільки зазначена в акті орієнтовна сума таким підтвердженням теж не є.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. (ч.5 ст.268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького районного суду Львівської області18 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк