Справа № 127/602/15-ц
Провадження № 22-ц/801/2697/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2021 року, постановлену під головуванням судді Короля О. П. в залі суду в місті Вінниці за відсутності учасників справи,

у справі № 127/602/15-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/602/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ВL3824/1 від 26.07.2011 року задоволено.

30.04.2021 між Акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір Факторингу № 30/04/21/ФК2 (далі - Договір Факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» суму Фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором (витяг з Договору Факторингу додається). Перелік Позичальників, підстави виникнення права вимоги до Позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору та підписується одночасно з ним.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № ВL3824/1 від 26.07.2011 року, в сумі 755995,47 грн., з яких: 234139.86 грн. основна заборгованість за тілом кредиту; 521855,61 грн. заборгованість за нарахованими процентами за кредитом; 00,00 грн. заборгованість по нарахованим штрафам.

Таким чином, рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/602/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», заборгованості станом на сьогоднішній день залишається невиконаним і не втратило своєї законної сили.

Відповідач не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду, що стало підставою для звернення до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» із заявою про заміну стягувача у справі №127/602/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» шляхом заміни стягувача АТ «Універсал Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2021 року вказану заяву задоволено.

Замінено стягувача (позивача) Акціонерне товариство «Універсал Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/602/15-ц за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ВL3824/1 від 26.07.2011 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Не погодившись із таким судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» про заміну стягувача залишити без задоволення, оскільки вважає, що ухвала прийнята судом першої інстанції з грубим порушенням норм процесуального права, а тому є незаконною.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що його не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, що є суттєвим порушенням його прав, гарантованих ст. 43 ЦПК України, якими він міг би скористатись в процесі, зокрема, подати заперечення та власні пояснення щодо доводів заявника. Також вказав, що звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача заявнику необхідно довести факт переходу до нього права вимоги за його кредитним договором, який був укладений із ПАТ «Універсал Банк». Однак, на думку скаржника, витяг із додатку не є належним та допустимим доказом, оскільки лише Додаток № 1 до Договору Факторингу підписаний обома сторонами, є належним доказом в розумінні ст. 77-80 ЦПК України. Отже вважає, що заявником не було доведено факту отримання права вимоги до нього, як боржника ПАТ «Універсал Банк», що є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Від заявника ТОВ «ФК «ЄАПБ» впродовж встановленого судом строку надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін, розгляд справи здійснювати за відсутності представника товариства.

Позивач АТ «Універсал Банк» не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, свого представника в судове засідання не направив.

Відповідач ОСОБА_1 за вказаною ним в апеляційній скарзі адресою повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/602/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ВL3824/1 від 26 липня 2011 року задоволено.

Отже рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/602/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», заборгованості станом на сьогоднішній день залишається не виконаним і не втратило своєї законної сили.

При цьому, ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.

Встановивши наведені обставини та керуючись ст. 442, 512, 514 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, з яким апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з частиною першою статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09.

Колегія суддів враховує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Заяву про заміну стягувача відповідачу ОСОБА_1 направлено рекомендованим листом 01.10.2021 за адресою його місця проживання (а.с.135).

Апелянт вказує на те, що його не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, що є порушенням його прав, гарантованих ст. 43 ЦПК України, якими він міг би скористатись в процесі, зокрема, подати заперечення та власні пояснення щодо доводів заявника.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 вказує на те, що звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача заявник не довів факту переходу до нього права вимоги за його кредитним договором, який був укладений із ПАТ «Універсал Банк».

Такі твердження скаржника є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.04.2021 між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір Факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» суму Фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором (витяг з Договору Факторингу додається). Перелік Позичальників, підстави виникнення права вимоги до Позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору та підписується одночасно з ним.

Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № ВL3824/1 від 26.07.2011 року, в сумі 755995,47 грн., з яких: 234139.86 грн. основна заборгованість за тілом кредиту; 521855,61 грн. заборгованість за нарахованими процентами за кредитом; 00,00 грн. заборгованість по нарахованим штрафам.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги здійснювались безпосередньо Первісним кредитором - АТ «Універсал Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (відсотки, пеня, штрафи, тощо), умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Враховуючи те, що в Додатку №1 до Договору факторингу вимоги міститься інформація щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, заявник надав витяг з Додатку №1 до Договору факторингу, що містить лише дані відповідача.

Згідно з п. 2.3. Договору факторингу відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Універсал Банк» за Кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «Універсал Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно з Додатком №2 до цього Договору, після чого Фактор стає кредитором відносно Позичальників щодо боргу та набуває всі права вимоги, визначені цим Договором та всі права вимоги за Договорами поруки. Сторони підписують акт прийому-передачі реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно з п. 3.1. цього Договору.

Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 4.2.5. Договору факторингу АТ «Універсал Банк» зобов`язаний протягом 5 днів з дати відступлення прав вимоги оформити повідомлення про відступлення АТ «Універсал Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги та всіх інших прав, належних АТ «Універсал Банк» за Кредитними договорами, та організувати їх направлення позичальникам, поручителям, заставодавцям по забезпечених заставою Кредитних договорах, а по незабезпечених Кредитних договорах протягом 30 днів з дати відступлення прав вимоги.

Скаржник в апеляційній скарзі також зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано Додатку № 1 до Договору Факторингу № 30/04/21/ФК2 від 30.04.2021, відповідно до якого вказується перелік позичальників право вимоги за яким переходить до заявника.

Відповідно до частин першої, другої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові доказ подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Отже твердження скаржника, що витяг із Додатку не є належним та допустимим доказом, оскільки лише Додаток № 1 до Договору Факторингу підписаний обома сторонами, є належним доказом в розумінні статей 77-80 ЦПК України, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Згідно з статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 грудня 2021 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник