справа № 361/9244/21
провадження № 2-з/361/289/21
УХВАЛА

25 листопада 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Райффайзен банк Аваль (далі АТ Райффайзен банк Аваль або Банк ), третя особа: Національний банк України, у якому просить зобов`язати АТ Райффайзен банк Аваль провести реструктуризацію зобов`язань за двома кредитними договорами № 014/04/01/2726 від 27 жовтня 2006 року та № 014/7086/82/71368 від 08 травня 2008 року, враховуючи вимоги Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13 квітня 2021 року № 1381-ХІ, та зобов`язати Банк здійснити всі необхідні обчислення для проведення реструктуризації за цими кредитними договорами.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2021 року провадження у даній справі відкрито, призначеного справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Оснач С.А. подала до суду заяву про забезпечення вказаного вище позову, у якій просить накласти арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 101,2 м2, що на праві власності належить ОСОБА_1 , та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо належної позивачу вказаної вище квартири.

В обґрунтування цієї заяви зазначала, що 27 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та АТ Райффайзен банк Аваль укладено кредитний договір № 014/04/01/2726 про отримання грошових коштів у розмірі 60000 доларів США. В якості забезпечення виконання умов цього договору ОСОБА_1 надала в іпотеку Банку майнові права на дольову участь в будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 . 08 травня 2008 року між АТ Райффайзен банк Аваль та ОСОБА_1 був укладений ще один кредитний договір за № 014/7086/82/71368, за яким позивач отримала грошові кошти в розмірі 28866 доларів США на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання цих договорів позивач ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до відповідача з проханням провести реструктуризацію заборгованості за цими двома кредитними договорами, проте у задоволенні даної заяви відповідач АТ Райффайзен Банк Аваль відмовив, зазначаючи, що дія Закону України Про споживче кредитування на укладені кредитні договори не поширюється, правові підстави для проведення реструктуризації зобов`язань позивача за цими споживчими кредитними договорами відсутні.

Вказувала, що дія мораторію на іпотечне житло закінчилася 23 вересня 2021 року, що надає можливість Банку, не виконавши вимог Закону України Про споживче кредитування, вчиняти як юридичні, так і фактичні дії, спрямовані на переоформлення, перепродаж майна, які призведуть до виникнення нових судових спорів щодо витребування майна із незаконного володіння наступних набувачів, а також позбавить її можливості належним чином відновити свої права шляхом зобов`язання АТ Райффайзен Банк Аваль провести реструктуризацію сум заборгованості за кредитними договорами в порядку ст. ст. 19, 21 Закону України Про захист прав споживачів, тому вжиття судом заходів забезпечення позову є необхідним для захисту її порушених прав.

Зазначала, що станом на даний час відкрите виконавче провадження за № 63458912, яке знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Бурко А.М., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 63404881 від 01 листопада 2020 року. Невжиття заходів забезпечення даного позову дасть можливість Банку реалізувати об`єкт іпотеки, яке є єдиним її житлом, що істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексом заходів забезпечення позову.

У ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ Райфайзен Банк Аваль, предметом і підставою якого є проведення реструктуризації сум заборгованості за кредитними договорами, укладеними між АТ Райффайзен Банк Аваль та ОСОБА_1 , кошти за якими остання отримувала для купівлі квартири АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів позивача ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів забезпечення поданого позову, про які вона просить, з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заходами забезпечення позову, які просить застосувати позивач та предметом позову проведення реструктуризації заборгованості за двома кредитними договорами; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цієї справи, слід дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення вказаного позову ОСОБА_1 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення судом позову.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона вчиняти дії щодо відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19 вказав, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , враховуючи предмет спору у даній справі, розмір заявлених позовних вимог, що стосуються проведення відповідно до закону реструктуризації заборгованості за кредитними договорами, суд вважає, що з метою забезпечення пред`явленого позову до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі доцільним є накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві приватної власності, що буде співмірним із заявленими позовними вимогами, тому заява ОСОБА_1 про забезпеченні позову в частині накладення арешту на належну їй квартиру є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Що стосується вимог заяви в частині заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі приватним та державним нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо належної позивачу ОСОБА_1 вказаної вище квартири, то в цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 149 153, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Найменування сторін:

позивач (стягувач): ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач (боржник): Акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль (), місцезнаходження: місто Київ, вулиця Лєскова, буд. 9.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 25 листопада 2024 року.

Суддя Дутчак І. М.