Справа № 669/446/17
Провадження № 2/669/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Бульбах Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Хмельницького обласного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Хмельницького обласного управління (надалі - ПАТ «Державний ощадний банк України»/ПАТ «Ощадбанк»/позивач/Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №76 від 28 березня 2008 року в розмірі 113767,65 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1706,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 (надалі позичальник) 28 березня 2008 року було укладено кредитний договір №76, згідно якої останньому надано кредит на споживчі цілі в сумі 140000,00 грн. строком на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 28 березня 2018 року за сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,5% річних.

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором між Банком та майновим поручителем ОСОБА_3 01 квітня 2008 року укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно якого Іпотекодавцем передано в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказано, що рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 10.04.2012 року задоволено частково позовні вимоги банку, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на домоволодіння АДРЕСА_1 , і належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що буде визначена в експертному звіті суб`єкта оціночної діяльності для погашення заборгованості за кредитним договором №76 від 28.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 в сумі 113827,93 грн., в тому числі основного боргу в розмірі 102663,82 грн., несплачених відсотків в сумі 10293,72 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 564,63 грн. та 1138,28 грн. судового збору. В добровільному порядку рішення суду виконане не було. Постановою державного виконавця від 31.12.2013 року виконавчий лист повернений стягувачеві, оскільки під час примусового виконання згаданого рішення суду встановлено, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки зареєстрована малолітня дитина, яка іншим житлом не забезпечена, а тому службою в справах дітей відмовлено у наданні дозволу на реалізацію предмета іпотеки.

Крім того, за час після пред`явлення позовної заяви та набрання рішенням суду законної сили (з грудня 2011 року по квітень 2012 року) Банком нараховані відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 6760,47 грн. та ОСОБА_2 було здійснено погашення заборгованості 14 травня 2012 року та 27.06.2012 року в сумі по 5000 грн.

Враховуючи, що кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки боржником не виконане, а виконання зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином, тому вважає, що єдиним способом захисту своїх порушених прав та законних інтересів є задоволення вимоги кредитора в частині повернення суми кредиту та нарахованих відсотків, а в даному випадку стягнення заборгованості за кредитним договором №76 від 28.03.2008 року. Задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет застави не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.

В зв`язку із вказаним, позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором №76 від 28.03.2008 року в сумі 113767,65 грн. та судовий збір в розмірі 1706,52 грн.

Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 (надалі відповідач), як правонаступника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході розгляду справи представник позивача позовні вимоги уточнив та змінив підставу позову. Так, представник вказав, що станом на дату смерті позичальника ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором становила 113203,02 грн. Після отримання ухвали суду, 09.01.2020 року, позивачу стало відомо, що після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Рогожиною Ю.М. 04.04.2019 року заведено спадкову справу №64005584 ( у нотаріуса 42/2019). Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1 . В зв`язку із вказаним, позивачем було направлено вимогу кредитора №120.26-07/5762/2020-22/вих. від 23.01.2020 року до приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Рогожиної Ю.М., що була отримана останньою 27.01.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи відсутність відомостей щодо повідомлення нотаріусом спадкоємця ОСОБА_1 про вимоги кредитора АТ «Ощадбанк», останнім було надіслано вимогу кредитора від 28.04.2020 року №120.26-04/28656/2020-22/вих безпосередньо до ОСОБА_1 , в якій позивач пред`явив вимоги до спадкоємця, однак дана претензія залишена відповідачкою без виконання, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 113203,02 грн., з яких: 102663,82 грн. загальна сума платежів за кредитом, 7054,19 грн. загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом, 3125,70 грн. загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів та відсотків за кредитом; 359,31 грн. комісії за супроводження кредиту та судовий збір в розмірі 1706,52 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Останній подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. В поданій до суду заяві позовні вимоги не визнала, просила розгляд справи проводити у її відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 28 березня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі керуючого Білогірським відділенням Ощадбанку №2903 Левшуна В.В. та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №76, згідно якого Кредитор надав Позичальнику кредит в сумі 140 000,00 грн. на десять років з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 28 березня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,5 % річних. Кредит наданий у готівковій формі через касу Банку. Позичальник зобов`язувався належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором, використовувати кредит на цілі та у строки, визначені Договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по сплаті кредиту ОСОБА_2 між позивачем у справі та відповідачем ОСОБА_3 01 квітня 2008 року був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно (житловий будинок з прибудовою (А-1), загальною площею 109,4 кв.м., житловою площею 58,6 кв.м., з надвірними будівлями (Б), літня кухня цегляна, В-гараж цегляний, N-огорожа), що знаходиться по АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належав Іпотекодавцю на праві спільної сумісної власності із дружиною ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 21 березня 2008 року, зареєстроване 21 березня 2008 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно Білогірського БТІ за №1549. Договір укладено за згодою ОСОБА_4 та органу опіки та піклування Білогірської селищної ради.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області №2201/29/2012 від 10 квітня 2012 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10022/064 філії Хмельницького обласного управління задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на домоволодіння АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, що буде визначена в експертному звіті суб`єкта оціночної діяльності для погашення заборгованості за кредитним договором № 76 від 28.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 в сумі 113827,93 грн. в т.ч.: основного боргу в розмірі 102663,82 грн., не сплачених відсотків в сумі 10293,72 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків в сумі 305,76 грн., комісії за супроводження кредиту - 564, 63 грн. та 1138,28 грн. судового збору. Вказані обставини встановлені згаданим рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 10 квітня 2012 року та не підлягають доказуванню.

В зв`язку із тим, що кошти за кредитним договором повернуто не було, рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконане, позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором №76 від 28.03.2008 року в сумі 113767,65 грн., з яких: 102663,82 грн. основного боргу; 7054,19 несплачених відсотків, 3125,70 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 923,94 грн. комісії за супроводження кредиту та судовий збір в розмірі 1706,52 грн.

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується даними актового запису про смерть №123, складеного 10 листопада 2018 року Білогірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рогожиної Ю.М. №46/01-16 від 21.02.2020 року вбачається, що нею 04 квітня 2019 року заведена спадкова справа №43/2019 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою дружини померлого ОСОБА_1 . Мати померлого, ОСОБА_5 , від прийняття спадщини відмовилась.

Відповідно до дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором № 76 від 28.03.2008 року, наданого Банком, станом на дату смерті позичальника ОСОБА_2 (09 листопада 2018 року) заборгованість становить 113203,02 грн., з яких: 102663,82 грн. основного боргу; 7054,19 несплачених відсотків, 3125,70 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 359,31 грн. комісії за супроводження кредиту.

23 січня 2020 року за вих.№120.26-07/5762/2020-22/вих АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління надіслало до приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рогожиної Ю.М. вимогу кредитора до спадкоємців боржника ОСОБА_2 у зв`язку із наявністю заборгованості у померлого Позичальника ОСОБА_2 . Вказана вимога кредитора отримана адресатом 27.01.2020 року про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Повторно, 17 квітня 2020 року за вих.№120.26-04/26903/2020-22/вих та 05 травня 2020 року за вих. №120.26-04/29890/2020-00/вих. АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління надіслало до приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рогожиної Ю.М. заяви як кредитора з вимогою/претензією до спадкоємців боржника ОСОБА_2 . Вказані вимоги кредитора отримані адресатом 25.04.2020 року та 06.05.2020 року, відповідно, про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Повідомленням приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Хмельницької області Рогожиної Ю.М. від 21 травня 2020 року надано відповідь на адресу Банку, у якій нотаріальна контора повідомила про реєстрацію в Книзі реєстрації вхідних документів за №94 та у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 149 вимоги кредитора (вих.№120.26-04/29890/2020-20/вих. від 05.05.2020 року) АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Хмельницьке обласне управління до спадкоємців померлого ОСОБА_2 . Крім того, вказано що спадкоємці щодо заборгованості померлого ОСОБА_2 перед банком повідомлено.

Крім того, позивач 28 квітня 2020 року за вих.№120.26-04/28656/2020-00/вих надіслав на адресу відповідачки ОСОБА_1 вимогу кредитора про необхідність сплатити нею як спадкоємцем боржника ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору у розмірі 113203,02 грн. Вказана вимога кредитора не отримана адресатом, про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення

Так, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Отже, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Щодо дотримання строків, передбачених для пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника, суд вважає, що Позивачем такий строк не пропущений з таких підстав.

За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після отримання ухвали суду, 09.01.2020 року, позивачу стало відомо, що після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу Рогожиною Ю.М. 04.04.2019 року заведено спадкову справу. Банк вперше звернувся до приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Рогожиної Ю.М. з претензією кредитора у січні 2020 року, таким чином дотримавшись встановлених законодавством строків пред`явлення своїх вимог як кредитора до спадкоємців боржника.

При визначенні правильності покладення обов`язку на відповідачку як спадкоємця сплатити заборгованість за кредитним договором суд враховує такі обставини.

Із оглянутої копії спадкової справи №43/2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 , встановлено, що відповідно до копії заяви, яка міститься у матеріалах спадкової справи, мати померлого ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_2 . Із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого ОСОБА_6 .

Матеріали спадкової справи не містять відомостей про видачу свідоцтва про прийняття спадщини будь-якому зі спадкоємців.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Таким чином, Позивачем правильно визначено коло спадкоємців померлого ОСОБА_2 та заявлено вимогу про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 .

Перевіряючи дійсний розмір вимог кредитора, розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено судом, позивачем наданий на підтвердження наявної кредитної заборгованості Позичальника ОСОБА_2 розрахунок заборгованості, згідно якого розмір заборгованості за договором № 76 від 28.03.2008 року, станом на дату смерті позичальника ОСОБА_2 (09 листопада 2018 року) становить 113203,02 грн., з яких: 102663,82 грн. основного боргу; 7054,19 несплачених відсотків, 3125,70 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 359,31 грн. комісії за супроводження кредиту.

При встановленні обсягу спадкового майна та його вартості для визначення межі відповідальності спадкоємиці ОСОБА_7 за боргами спадкодавця ОСОБА_2 відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України суд зазначає наступне.

За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.

Аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.

По справі доведено, що відповідачка є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина, та такою що прийняла спадщину.

Однак, позивачем не надано будь-яких доказів про наявність у спадкодавця спадкового майна та про його вартість, що унеможливлює здійснити стягнення із спадкоємиці ОСОБА_7 заборгованість за кредитом, яку мав перед Банком на день смерті ОСОБА_2 , не зважаючи на те, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, згідно з положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є відкритою та загальнодоступною. Клопотань про витребування доказів на встановлення вказаних обставин представником позивача не заявлено. Крім того, вказані відомості відсутні і в спадковій справі.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю позивачем обґрунтованості позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір у зв`язку з відмовою у позові позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 526, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 13, 81, 141, 178, 223, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В позові Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Хмельницького обласного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12 лютого 2021 року.

Суддя Н. С. Бараболя