Провадження №2/523/945/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 15, у місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами в яких зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 15/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та частина земельної ділянки, що знаходиться за той же адресою, загальною площею 0,0643га., кадастровий номер: :12:003:0021, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . За заявою позивача про прийняття спадщини за заповітом приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. була заведена спадкова справа до майна ОСОБА_3 . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку їй було відмовлено, так як під час життя ОСОБА_3 не була визначена її частка у земельній ділянці. Позивач зазначає, що частка померлої у земельній ділянці повинна складати ј частину, а частка ОСОБА_2 ѕ частини. Таке мотивування позивач ґрунтує на математичному розрахунку, визначеному пропорційно до часток ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у належного їм на праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . Посилаючись на зазначені обставини позивача просить визначити, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку складає ј частину, а частка ОСОБА_2 ѕ частини. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Від відповідача до суду не надходило відзиву та/або пояснень на пред`явлені позовні вимоги .

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 30.11.2020р. було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.02.2021р. за клопотанням представника позивача була витребувана копія спадкової справи до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 01.02.2021р. було закрито підготовче провадження з призначенням розгляду справи за участю сторін.

ІІІ. Позиції сторін.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Від її представника надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності.

Належним чином сповіщений відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 15/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0643га., кадастровий номер: :12:003: 0021.

Під час свого життя ОСОБА_3 уклала заповіт від 23.11.2017р. за умовами якого заповідала усе належне їй майно на праві власності ОСОБА_1 .

За заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. була заведена спадкова справа №28/2020 до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 син ОСОБА_3 06.07.2020р. звернувся до нотаріуса із заявою якою відмовився від успадкування та одержання обов`язкової частки у майні ОСОБА_3 . Отже, єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 46/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належать ОСОБА_2 , на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 08.07.2004р.

Також встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0643га., кадастровий номер: :12:003:0021 належить на праві спільної сумісної власності без визначення частко ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

При цьому на земельній ділянці, площею 0,0643га. з кадастровим номером: :12:003:0021 розташоване домоволодіння, яке складається з 15/100 та 46/100 частин, належних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно.

Згідно проведеного керівником Одеської філії судової незалежної експертизи України розрахунку від 09.10.2020р. №1559, за вихідними даними зазначеними вище, за проведеними математичними розрахунками, з урахуванням розміру частко у належному на праві спільної часткової власності домоволодінні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у земельній ділянці з кадастровим номером: :12:003:0021 частка ОСОБА_3 складає - ј, ОСОБА_2 ѕ .

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За ч.1 ст. 355, ч.1 ст.368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачає що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

При ухваленні рішення суд бере також до уваги те що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Отже, враховуючи вищезазначені положення законодавства, оскільки частка у земельній ділянці, яка належала померлій ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на теперішній час не визначена, приймаючи до уваги розмір часток належних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у домоволодінні, які знаходяться на спірній земельній ділянці, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, з урахуванням того, що невизначення часток не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд приходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 840,80грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку, загальною площею 0,0643 га, кадастровий номер: :12:003:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ј частки.

Визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,0643 га, кадастровий номер: :12:003:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ѕ частки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 04 березня 2021р.

Суддя