Справа пр. № 2/756/1056/21
У Х В А Л А

26 лютого 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ващенко М.О.,

учасники справи:

представник відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну умов шлюбного договору, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну умов шлюбного договору.

У судові засідання, призначені на 12 год 10 хв 17 грудня 2020 року та 13 год 45 хв 26 лютого 2021 року, позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

У зв`язку з цим судом на обговорення учасників справи було поставлено питання про можливість залишити без розгляду позов ОСОБА_2 .

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти залишення без розгляду позову ОСОБА_2 .

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_2 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (ч. 3 ст. 128 ЦПК України).

Згідно з нормою п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

На підтвердження своїх повноважень здійснювати представництво інтересів позивача адвокатом Сібірцевою О.С. подано ордер серії КС № 400340, виданий адвокатським об`єднанням "С.Т. Партнерс" (т. 2, а. с. 175). Також у матеріалах справи міститься ордер серії КВ № 828692 на підтвердження повноважень здійснювати представництво інтересів позивача ОСОБА_2 адвокатом Сібірцевою О.С., виданий адвокатським об`єднанням "Лєксарс" (т. 2, а. с. 202). 26 лютого 2021 року від адвоката Сібірцевої О.С. до суду надійшла заява про припинення повноважень на представництво інтересів позивача ОСОБА_2 у зв`язку зі звільненням з адвокатського об`єднання "Лексарс".

Проте суд звертає увагу на те, що правова допомога позивачеві ОСОБА_2 надається адвокатським об`єднанням "Лєксарс", а не конкретним адвокатом, відтак, припинення повноважень адвоката Сібірцевої О.С. на представництво інтересів позивача не означає, що інтереси останнього не може представляти інший адвокат адвокатського об`єднання "Лексарс".

Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Нормою ч. 1 ст. 131 ЦПК України на учасників судового процесу покладено обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Представник позивача ОСОБА_2 про судове засідання, призначене на 12 год 10 хв 17 грудня 2020 року, була повідомлена під розписку (т. 2, а. с. 233).

Адвокатське об`єднання "Лєксарс" про судове засідання, призначене на 13 год 45 хв 26 лютого 2021 року, повідомлялося шляхом надіслання йому судової повістки про виклик за адресою місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 14-А. За цією адресою адвокатське об`єднання "Лєксарс" отримало повістку про виклик у судове засідання, призначене на 13 год 45 хв 26 лютого 2021 року (т. 2, а. с. 242).

Заяв про зміну адреси свого місцезнаходження згадане адвокатське об`єднання у ході розгляду справи не повідомляло.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Отже, вручення судової повістки адвокатському об`єднанню "Лєксарс" вважається врученням повістки і позивачеві ОСОБА_2 .

Таким чином, з урахуванням норми ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вважається, що позивач ОСОБА_2 був належним чином оповіщений про судове засідання, призначене на 13 год 45 хв 26 лютого 2021 року.

Ч. ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з нормою п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого засідання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

У судові засідання, призначені на 12 год 10 хв 17 грудня 2020 року та 13 год 45 хв 26 лютого 2021 року, позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судові засідання суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Крім цього, позивачем ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням "Лєксарс" не наведено жодних доказів про неможливість з поважних причин прибути в судові засідання.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" від 26 квітня 2007 року та "Трух проти України" від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії").

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Оскільки позивач та його представник, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явились у судове засідання, не повідомили про причини неявки та завчасно не надали суду доказів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання, від позивача та його представника не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає, що позов ОСОБА_2 слід залишити без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий суд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну умов шлюбного договору - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст ухвали виготовлено 04 березня 2021 року