Справа № 303/4508/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України

24 лютого 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Кондор Р.Ю.,Готра Т.Ю.,

секретаря: Балаж Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Київського військового ліцею імені Івана Богуна на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 листопада 2020 року у справі №303/4508/20 (Головуючий: Гутій О.В.),

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просив встановити факт проходження ним - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військової служби в період навчання у Київському військовому ліцеї ( з вересня 1998 року Київський військовий ліцей ім. І.Богуна) з 12.08.1997 року по 16.06.2000 року.
У заяві зазначає, що він відповідно до наказу Мукачівського міського об`єднаного військового комісаріату від 21.07.1997 р. № 83 вибув 29.07.1997 року в ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого вибуття в Київський Військовий ліцей для здачі конкурсних іспитів. Наказом начальника Київського військового ліцею з бойової, гуманітарної та спеціальної підготовки від 12.08.1997 року № 95 відповідно до Директиви Першого заступника Міністра оборони України № Д-1 від 24.04.1997 р. заявника було зараховано ліцеїстом на 1 курсу Київського військового ліцею.
У подальшому, наказом начальника Київського військового ліцею з бойової, гуманітарної, спеціальної підготовки про випуск, зарахування ліцеїстів від 16.06.2000 року № 166 йому був виданий атестат про повну загальну середню освіту.
Таким чином, у період з 12.08.1997 по 16.06.2000 року заявник проходив навчання у Київському військовому ліцеї (з вересня 1998 року Київський військовий ліцей ім. І.Богуна).
Після цього заявник був зарахований на навчання курсантом Одеського інституту Сухопутних військ, де проходив навчання до 25.06.2005 року та здобув вищу освіту.
На теперішній час він займає посаду начальника відділу озброєння та інженерно- технічного забезпечення 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м.Мукачево).
Однак, як вбачається з наданого витягу із послужного списку, біографічної довідки № 12/307 від 11.06.2020 року кадровим органом прикордонного закону, вислуга років рахується з 15.07.2000 року, тобто з моменту зарахування заявника на навчання до Одеського інституту Сухопутних військ. При цьому до вислуги років йому не було враховано навчання у Київському військовому ліцеї, що є грубим порушенням діючих станом на 1997 року нормативних актів, оскільки вступаючи до Київського військового ліцею заявник розраховував на відповідний статус військовослужбовця.
Однак, при розрахунку вислугу років військової служби заявнику вказаний період військової служби навчання у Київському ліцеї враховано не було.
Також заявник, зазначає, що Київський військовий ліцей був утворений на базі Київського суворовського військового училища відповідно до вимог п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 90 від 19.08.1992 р. «Про реформу системи військової освіти» і відносився до системи військової освіти Міністерства оборони України, тобто мав статус військового навчального закладу.
При розрахунку вислуги років військової служби заявнику не врахували період військової служби - навчання у Київському військовому ліцеї. Зарахування до вислугу років військової служби неврахованих періодів необхідно для внесення змін до особової справи та перерахунку надбавки за вислугу років. Встановлення цього юридичного факту вплине на порядок надання йому чергової відпустки, матиме вплив на умови нарахування пенсії.
Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд встановити факт проходження ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військової служби в період навчання у Київському військовому ліцеї ( з вересня 1998 року Київський військовий ліцей ім. І.Богуна) з 12.08.1997 року по 16.06.2000 року.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 листопада 2020 року заяву задоволено.

Встановлено факт проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військової служби в період навчання у Київському військовому ліцеї ( з вересня 1998 року Київський військовий ліцей ім. І.Богуна) з 12.08.1997 року по 16.06.2000 року.
Не погоджуючись із даним рішенням суду Київський військовий ліцей імені Івана Богуна подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення заяви відсутні, так як встановлення факту, що має юридичне значення, а саме день прибуття на навчання до Київського військового ліцею з 12.08.1997 року, заявник обґрунтував необхідністю зарахувати період навчання в цьому ліцеї до загального терміну військової служби, для перерахування пенсії, і фактично вимоги заявника полягають у встановленні факту проходження військової служби в певний період. Такі вимоги не можуть розглядатися судами в порядку цивільного судочинства, зокрема в порядку окремого провадження. Разом з тим, навчання у військовому ліцеї є лише підготовкою до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів і згідно чинного законодавства таке навчання не є військовою службою і тому не може бути зарахований до вислуги років, які дають підстави для нарахування пенсії.

Заслухавши пояснення представника Київського військового ліцею імені Івана Богуна Єфіменко І.Ю., яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
При постановленні рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначив, що судом встановлено та не заперечується заінтересованою особою, що заявник дійсно навчався у Київському військовому ліцеї імені Івана Богуна в період з 1997 року і таким чином, виникнення права у заявника на певну категорію соціальних пільг пов`язаних з походженням військової служби прямо залежить від можливості встановлення факту проходження військової служби в певний період саме в судовому порядку, оскільки законодавством інший порядок не встановлений.
Разом з тим, судова колегія не може погодитися із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
При зверненні в суд із заявою ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме - день прибуття на навчання до Київського військового ліцею з 12.08.1997 року із необхідністю зарахувати період навчання в цьому ліцеї до загального терміну військової служби для зарахування до вислугу років військової служби неврахованих періодів необхідних для внесення змін до особової справи та перерахунку надбавки за вислугу років, вплине на порядок надання заявнику чергової відпустки та матиме вплив на умови нарахування пенсії.

Цивільно-процесуальним кодексом України до заінтересованих віднесені ті особи, які беруть участь у справі і мають у ній матеріально-правову або державну чи громадську заінтересованість і для яких характерна юридична заінтересованість у справі.

При визначенні кола заінтересованих осіб слід врахувати їх юридичний інтерес не тільки особистого і майнового характеру, але і той що може мати державний і правовий характер.

У даному випадку до заінтересованих осіб слід віднести осіб, які за своїми функціональним обов`язками здійснюють зміни для внесення до особової справи, перерахунок надбавки за вислугу років і впливає на порядок надання заявнику чергової відпустки та матиме вплив на умови нарахування пенсії. Такими заінтересованими особами у разі відсутності спору про право є військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій на даний час проходить військову службу заявник, військовий комісаріат або Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а не Київський військовий ліцей імені Івана Богуна.

Оскільки з`ясування вищенаведених обставин має значення для правильного визначення кола осіб, які повинні притягуватися до участі у справі щодо встановлення факту, що має юридичне значення та у якому порядку передбаченому чинним законодавством підлягають розгляду такі справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, які просить встановити заявник.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відсутності до п.п.1,2,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, яким у заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід відмовити із вищевказаних підстав.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Київського військового ліцею імені Івана Богуна задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 листопада 2020 року скасувати.

У заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено - 05 березня 2021 року.

Головуючий

Судді