Справа № 932/1795/21
Провадження №2-о/932/22/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Громовику Д.О.,

за участі заявниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , від якого народились ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона та її мати ОСОБА_6 є власниками будинку АДРЕСА_1 . Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 , який тривав 11 років, вони, разом з дітьми, мешкали у будинку АДРЕСА_1 . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2021 року шлюб між нею та ОСОБА_3 розірвано.

ОСОБА_3 є жорсткою людиною, схильною до садизму, що і спонукало її до розірвання шлюбу. Вона та діти неодноразово ставали жертвами фізичної розправи та побоїв з боку ОСОБА_3 . Упродовж останніх років ОСОБА_3 став алко та наркозалежним, що посилює його некеровану агресію до них. Останніми місяцями він постійно їх залякує, погрожує фізичною розправою, примушує її до вступу у статевий зв`язок, штовхає та навіть душить її на очах дітей, через що вона змушена була залишити домівку та разом з дітьми поселитись у притулку для постраждалих від домашнього насильства, де мешкала три місяці.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 , насильницькі дії з його боку тільки збільшились. У листопаді 2020 року вона тричі викликала поліцію. 28.11.2020 року поліцейські склали відносно ОСОБА_3 адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2021 року по справі № 932/13659/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

У період часу з 28.11.2020 року по 26.02.2021 року вона та діти отримували у КЗ «Центр підтримки дітей та сімей «Мамине Щастя» послуги психологічного та соціального супроводу, як постраждалі від домашнього насильства.

Після повернення додому з притулку для постраждалих, 26.02.2021 року вона та діти знову стали жертвами домашнього насильства. У період часу з 26.02.2021 по 01.03.2021 року їй довелось сім разів викликати поліцію. ОСОБА_3 залазив на подвір`я її будинку, намагався проникнути усередину будинку, кричав, а 01.03.2021 року розбив скло у будинку, де вона та її діти проживають. Цими діями ОСОБА_3 вони були дуже налякані.

27.02.2021 року поліцейськими винесено ОСОБА_3 терміновий заборонний припис серії АА № 049792 терміном на 10 діб та складено 2 адміністративні протоколи за порушення вимог термінового заборонного припису.

Ці обставини підтверджують її доводи про те, що існує реальна загроза її життю та здоров`ю. Свідками, що підтвердять систематичне залякування її ОСОБА_3 , вчинення ним нападів, є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Посилаючись на зазначене, заявник просить видати обмежувальний припис ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо:

перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 або іншої адреси їх місця проживання;

наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 ;

ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою суду від 02.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 04.03.2021 року.

У судовому засіданні заявник та її представники заяву про видачу обмежувального припису підтримали та прохали задовольнити. Пояснили, що ОСОБА_3 продовжує систематично вчиняти насильство щодо заявниці та її дітей.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась, з урахуванням терміновості розгляду справ даної категорії, шляхом смс-оповіщення та шляхом розміщення оголошень на сайті суду. Причини неявки до суду ОСОБА_3 не повідомив, письмових заяв та клопотань не надав.

Заслухавши пояснення заявниці та її представників, а також свідка, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її часткове задоволення за наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заявниця з 23.02.2007 року зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.04.1999 року, власницею 54/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 .

04.07.2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 360.

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , а 29.07.2014 року ОСОБА_5 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2021 року по справі № 932/17349/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до довідки комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради, ОСОБА_1 внаслідок домашнього насильства з 28.11.2020 року зарахована разом з малолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до цього закладу, де отримує комплекс безоплатних побутових, соціальних, психологічних послуг, тощо.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2021 року по справі № 932/13659/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , у вигляді дій психологічного характеру.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 534993, ОСОБА_3 інкримінується те, що 27.02.2021 року він прибув за адресою: АДРЕСА_1 та намагався проникнути до будинку, перелізши через паркан, чим порушив дію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 27.02.2021 року серії АА № 049792.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 28.02.2021 року, ОСОБА_3 інкримінується те, що 28.02.2021 року він прибув за адресою: АДРЕСА_1 та намагався проникнути до будинку, перелізши через паркан, чим порушив дію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 27.02.2021 року серії АА № 049792.

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 заборонено в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 , заборонено входити та перебувати у місці її проживання, зобов`язано його залишити місце проживання ОСОБА_1 . Припис винесений 27.02.2021 року на строк десять діб.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання заявниці від 10.12.2020 року, що складений уповноваженою особою Управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпрі радою,, ОСОБА_1 та діти мешкають у будинку АДРЕСА_1 . В сім`ї існує конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 28.11.2020 року ОСОБА_1 зазнала домашнього насильства з боку ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона мешкає в одному будинку з заявницею, однак до займаних нею житлових приміщень веде окремий вхід. Заявниця є її донькою. У будинку тривалий час, коли донька перебувала у шлюбі, мешкав ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу, причиною чого було жорстоке поводження ОСОБА_3 та його залежність від алкогольних напоїв та наркотичних засобів, останній став ще агресивніше себе вести по відношенню до її доньки. Вона була свідком неодноразових погроз ОСОБА_3 , висловлених на адресу ОСОБА_1 , вбивством, він неодноразово вривався до будинку, де мешкає ОСОБА_1 . ОСОБА_3 штовхав і її, і ОСОБА_1 , вів себе неадекватно, внаслідок чого діти його бояться. Щодо дітей агресії не проявляв.

Здійснення ОСОБА_3 дій фізичного характеру, що полягали у нанесенні побоїв ОСОБА_1 , доводиться пояснення свідка ОСОБА_6 та письмовими поясненнями дитини ОСОБА_8 від 28.11.2020 року, які відібрані від нього інспектором патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Так, згідно із вказаними письмовими поясненнями, дитина була свідком, як батько ОСОБА_3 намагався душити ОСОБА_1 , а потім повалив її на підлогу та намагався скрутити руки липкою стрічкою.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2020 року, що оскаржено в апеляційному порядку та законної сили не набрало, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 відмовлено. Підставою відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 стало ненадання нею доказів на підтвердження фактів притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а також доказів вчинення ним домашнього насильства, існування загрози протиправних дій з його боку у майбутньому. Суд визнав, що довідка комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради про влаштування заявниці та її дітей до цього закладу не є належним та допустим доказом вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства.

Відповідно до копії будинкової книги на домоволодіння АДРЕСА_1 , у будинку зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ОСОБА_3 у будинку не зареєстрований.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству ). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.09.2019 року по справі № 452/317/19-ц.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців.

Досліджені судом письмові докази вказують на наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, а також на вчинення ОСОБА_3 стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнього насильства як психологічного, так і фізичного характеру.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення ЄСПЛ у справі Chahal v. the UK , n. 145).

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, яке чинив ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Вирішуючи цю заяву, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1 , яка потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і є підстави для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 та застосування наступних заходів тимчасового обмеження прав кривдника, а саме, у вигляді заборони перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 або іншої адреси її місця проживання; наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 ; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Суд вважає що застосування вказаних заходів тимчасового обмеження прав кривдника є достатніми для забезпечення прав заявника. Крім того, суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис строком на два місяці, оскільки заявником не доведено необхідність застосування такого припису на строк шість місяців.

Підстав до застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_3 в частині заборони спілкування з дітьми, обмеження побачень з ними, контактування в інший спосіб, в ході розгляду справи не встановлено, оскільки не встановлено даних, які б свідчили про вчинення стосовно дітей психологічного, фізичного, економічного чи сексуального насильства їх батьком.

За вказаних обставин, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України, про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 350-1-350-8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який мешкає у квартирі АДРЕСА_2 та визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав кривдника, а саме:

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 або іншої адреси її місця проживання;

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 наближатись ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 ;

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 2 (два) місяці.

В іншій частині заяви відмовити.

Про видачу обмежувального припису кривднику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проінформувати Відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для взяття громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на профілактичний облік, а також адміністрацію Шевченківського району Дніпровської міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Куцевол