РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 рокусмт ПетровеСправа № 941/798/21
Провадження № 2/941/327/21

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Молдавській А.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - державного виконавця Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському району Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального УМЮ (м. Дніпро) Тверетінової Єлизавети Миколаївни, про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи це тим, що рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 січня 2019 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, з 29 травня 2018 року, та до досягнення дитиною повноліття, а також з нього стягнуто аліменти на утримання відповідачки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, з 29 травня 2018 року і до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того з нього на користь відповідачки стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрати за проведення судової генетичної експертизи в сумі 6580,38 грн.

За вказаним рішенням відкриті виконавчі провадження: ВП № 58464822 - про стягнення аліментів на угримання ОСОБА_4 ;ВП №58459837 - про стягнення аліментів на утримання сина;ВП №58465011- про стягнення витрат за проведення експертизи;ВП №58465473 - про стягнення судового збору, однак на даний час з його доходів вираховуються лише поточні (щомісячні) платежі по аліментних зобов`язанням, так як на погашення заборгованості зі сплати аліментів та судових витрат не вистачає розміру заробітної плати, оскільки через свій поважний вік він не має можливості отримати додатковий дохід, шляхом підробітку, а його заробітної плати не вистачає на погашення аліментних зобов`язань.

Також позивач просить суд врахувати, що в даний час окрім суттєвого погіршення його матеріального становища, він також має на утриманні дружину пенсіонерку ОСОБА_6 , крім того будучи в досить поважному віці часто хворіє, що призводить до додаткових витрат на лікування.

На даний час він являється боржником по вищевказаним виконавчим провадженням, в яких наявна заборгованість в сумі 41317,36 грн., і виникла вона на його думку лише внаслідок того, що його щомісячного доходу не вистачає для погашення аліментних зобов`язань, а тому просить суд зменшити розмір аліментів, що утримуються з нього за рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 січня 2019 року на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідною віку, до досягнення сином повноліття, а також стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі.

08 серпня 2021 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень, посилаючись на те, що відсутні будь-які підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами обставини на які він посилається як на підставу для задоволення позову, не довів зміни свого чи відповідача матеріального стану, а також не зазначив інших обставин, які змінились з часу коли було присуджено аліменти, а визначені судом аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_7 , щомісячно, є тим розміром аліментів на одну дитину, який у відповідності до ст. 183 СК України навіть не потребує доведення, оскільки його стягнення можливе за судовим наказом.

В судове засідання позивач не з`явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні поданий відзив на позовну заяву підтримав, та повідомив, що позивачем не надано будь яких доказів про погіршення його матеріального становища, а посилання позивача на ту обставину, що у нього на утриманні перебуває його дружина - пенсіонерка ОСОБА_6 , не є підставою вважати, що в нього погіршився матеріальний стан, оскільки на час ухвалення рішення про стягнення аліментів від 11.01.2019 року, відповідно до її віку, вона вже перебувала на пенсії, крім того отримує пенсію за віком.

Третя особа - державний виконавець Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському району Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального УМЮ (м. Дніпро) Тверетінової Єлизавети Миколаївни в судове засідання не з`явилась, однак своєю заявою просила суд слухати справу без її участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши документи справи вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 січня 2019 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, з 29 травня 2018 року, та до досягнення дитиною повноліття, також з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, з 29 травня 2018 року і до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. та витрати за проведення судової генетичної експертизи в сумі 6580,38 грн. (а.с.6-7).

За вказаним рішенням були відкриті виконавчі провадження: ВП № 58464822 - про стягнення аліментів на угримання ОСОБА_4 ;ВП №58459837 - про стягнення аліментів на утримання сина;ВП №58465011- про стягнення витрат за проведення експертизи;ВП №58465473 - про стягнення судового збору, що підтверджується постановами державного виконавця Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального УМЮ (м. Дніпро) Тверетінової Є.М. від 22.02.2019 року (а.с.8-11).

Відповідно до інформації Петрівського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального УМЮ (м. Дніпро) від 02.08.2021 року, на даний час на виконанні перебувають два виконавчі листи щодо стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання ОСОБА_4 , до досягнення дитиною трирічного віку, що були пред`явлені до виконання, загальна заборгованість станом на 01.06.2021 року склала 24150,88 грн. (а.с.39).

Стаття 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

Ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що в зв`язку з погіршенням матеріального стануз його доходів вираховуються лише поточні (щомісячні) платежі по аліментних зобов`язанням, так як на погашення заборгованості зі сплати аліментів не вистачає розміру заробітної плати, оскільки через свій поважний вік він не має можливості отримати додатковий дохід, шляхом підробітку, а його заробітної плати не вистачає на погашення аліментних зобов`язань, крім того позивач просить суд врахувати той факт, що він має на утриманні дружину пенсіонерку, а також часто хворіє, що призводить до додаткових витрат на лікування.

Разом з тим, достатніх доказів на підтвердження погіршення свого матеріального становища позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили, що отримуваний позивачем дохід не дає змоги йому сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, встановленому судом.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч.1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 січня 2019 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з погіршенням матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме його інтересам.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, згідно із ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивач не надав достатніх доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення із нього аліментів, а наведені останнім доводи, на думку суду, не є передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру стягуваних аліментів.

Таким чином, посилання позивача на вказані вище обставини, судом не беруться до уваги, оскільки за змістом ст.192 СК України, у системному зв`язку із положеннями ст.182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим у позові слід відмовити з огляду на його необґрунтованість.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником відповідача долучено до матеріалів справи Договір про надання правничої допомоги від 27.07.2021 року №50 року, укладений між адвокатом Вацюк М.В. та ОСОБА_4 , квитанцію до прибуткового касового ордера № 75 від 27.07.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 91 від 09.11.2021 року, разрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги та детальний опис робіт по наданню правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт за довогором про надання правової допомоги та оплати гонорару від 09.11.2021 року. Вказані документи свідчать про те, що сукупна вартість наданих адвокатом послуг складає 5000 гривень.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 5000 гривень, витрачених відповідачем на правову допомогу адвоката.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.141,150,180,181,182,183,192 СК України, ст.15 ЦК України, ст.ст. 12, 76-78, 80,81, 89,133,137 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263,264,265,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - державного виконавця Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального УМЮ (м. Дніпро) Тверетінової Єлизавети Миколаївни, про зменшення розміру аліментів - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2021 року.

Суддя Петрівського районного суду

Кіровоградської області С. І. Колесник