КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 643/10168/18

провадження номер: 22-ц/824/15338/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мельника Я.С., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - адвоката Пустового Максима Володимировича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року у складі судді Дубас Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ) про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 04 серпня 2016 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар) був укладений договір №04-08/16 оренди нежитлових приміщень (далі - договір), за умовами якого позивачка передала відповідачу в строкове платне користування нежитлове приміщення - приміщення №7, площею 200 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для організації закладу громадського харчування на строк до 04 серпня 2017 року. Вказане приміщення передане відповідачу відповідно до акту прийому-передачі приміщень від 04 серпня 2016 року. Вказувала, що згідно з п.3.2 вказаного договору, орендна плата становить 45 860 грн 00 коп. за місяць, а також відповідач зобов`язався сплатити позивачці орендну плату за три місяці наперед в сумі 137 580 грн 00 коп. Відповідно до п.7.3 договору, у разі порушення строків звільнення приміщень після закінчення строку оренди відповідач сплачує штраф у розмірі орендної плати за один місяць, тобто, в сумі 45 860 грн 00 коп., а відповідно до п.8.5 договору його дія припиняється у випадку несплати орендарем орендної плати за два місяці.

Зазначала, що відповідач сплачував орендну плату по 04 грудня 2016 року, а з 05 грудня 2016 року по 13 липня 2018 року відповідач не здійснював оплату орендної плати згідного договору. З урахуванням оплати відповідачем за три місяці наперед заборгованість по договору становить 183 440 грн 00 коп. (321 020 - 137 580). Крім того, вказувала, що відповідноі до п. 3.5 договору відповідачу нараховано неустойку у розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочки, що становить 195 952 грн 12 коп. Також вважала, що на підставі ст.625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню три проценти річних від простроченої суми, що складає 4 278 грн 63 коп. Станом на 13 липня 2018 року відповідач не звільнив орендоване приміщення, в якому залишилось його обладнання, яке використовувалось для організації закладу громадського харчування.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила стягнути з ФОП ОСОБА_2 на свою користь заборгованість по договору оренди нежитлових приміщень від 04 серпня 2016 року у загальному розмірі 429 530 грн 75 коп., з яких: 183 440 грн 00 коп. - основний борг; 195 952 грн. 12 коп. - неустойка; 45 860 грн 00 коп. - штраф; 4 278 грн 63 коп. - три процента річних від простроченої суми, а також понесені нею судові витрати.

16 липня 2020 року через канцелярію суду першої інстанції представник ФОП ОСОБА_2 - адвокат Забродський В.В. подав клопотання, в якому просив призначити судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (далі - КНДІСЕ). Просив на вирішення ексертів поставити наступні запитання: 1) Чи відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва система вентиляції нежитлового приміщення (ПАБ «МОТОР»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 7 ? 2) Якщо в системі вентиляції наявні недоліки, то чи можливо при візуальному огляді, без проведення спеціального обстеження, визначити їх ? 3) Чи можливе використання нежитлового приміщення (ПАБ «МОТОР»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за своїм цільовим призначенням, а саме: як заклад громадського харчування з наявними недоліками системи вентиляції та опоряджувальних покриттів ? (а.с.122-125, т.2).

Клопотання мотивоване тим, що в процесі експлуатації приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачем було виявлено, що вони непридатні для використання за цільовим призначенням з огляду на суттєві недоліки в вентиляційній та водопровідній системах, а також зважаючи на технічні недоліки у оснащенні фасаду (входу), що створювало небезпечну ситуацію для з відвідувачів закладу. Зважаючи на вказані обставини відповідач з 28 грудня 2016 року припинив використовувати вказані вище приміщення. Таким чином, однією із обставин предмету доказування у даній справі є встановлення можливості/неможливості використання цих приміщень за їх цільовим призначенням, від чого буде залежати підставність/безпідставність заявлених позовних вимог про відшкодування витрат, понесених на поліпшення речі, та завданих збитків. Вказував, що, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідачем було надано суду висновок експертного дослідження № 173-11 від 11 вересня 2017 року, яким встановлено, що система вентиляції нежитлового приміщення (ПАБ «МОТОР»), яке заходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва. У свою чергу позивачкою було долучено до матеріалів справи висновок експерта 1109-18/05 від 25 вересня 2018 року судової будівельно-технічної експертизи, згідно з яким система вентиляції нежитлового приміщення № 7 (ПАБ «МОТОР»), вбудованого в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва і система може використовуватись за функціональним призначенням. Зазначав, що відповідач не погоджуються із вказаними висновками експертизи № 1109-18/05 від 25 вересня 2018 року, оскільки вони суперечать вимогам будівельних норм, які мають бути дотримані в приміщенні з цільовим призначенням - заклад громадського харчування та не відповідають фактичному стану вентиляційної системи в орендованих за договорами оренди приміщеннях. Тому вважав, що наявні підстави для призначення та проведення у справі судової будівельно-технічної експертизи, оскільки предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності/відсутності підстав для стягнення орендної плати, встановлення яких входить до предмету доказування у даній справі, для чого необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а в матеріалах даної справи містяться протилежні докази, які суперечать один одному.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року клопотання представника відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі задоволено.

Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено КНДІСЕ, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

1) Чи відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва система вентиляції нежитлового приміщення (ПАБ «МОТОР»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 7 ?

2) Якщо в системі вентиляції наявні недоліки, то чи можливо при візуальному огляді, без проведення спеціального обстеження, визначити їх ?

3) Чи можливе використання нежитлового приміщення (ПАБ «МОТОР»), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за своїм цільовим призначенням, а саме, як заклад громадського харчування з наявними недоліками системи вентиляції та опоряджувальних покриттів ?

Провадження у справі зупинено до отримання висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про призначення судовоїбудівельно-технічної експертизиу справі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що провадження у даній цивільній справі було відкрито 08 листопада 2018 року, тобто більше ніж два роки тому. За цей час справа по суті розглянута не була, а тому вважає, що тривалий строк розгляду даної справи без її вирішення по суті призводить до порушення права позивачки на ефективний судовий захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав.

Вказує, що суд не звернув уваги на те, що клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи обґрунтоване тим, що у справі знаходяться два висновки експертів, які суперечать один одному, тому необхідно призначити судову експертизу для вирішення таких суперечностей. Однак, на думку скаржника, висновок експертного дослідження від 11 вересня 2017 року № 173-11, який виготовлений на замовлення відповідача, не є висновком експерта у розумінні положень ст.102 ЦПК України, оскільки у даному висновку не вказано, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали в матеріалах справи був лише один висновок експерта, а саме, висновок експерта №1109-18/05 від 25 вересня 2018 року, складений на замовлення позивачки.

Крім того, зазначає, що на даний час Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається цивільна справа №369/14301/18 за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ МОТОР» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором оренди нежитлових приміщень №04-08/16-1 від 04 серпня 2016 року, предметом розгляду якої є несплата орендної плати ТОВ «ПАБ МОТОР», яке є другим орендарем частини цього ж не житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , за такий же період і з аналогічних підстав. Увказаній цивільній справі № 369/14301/18 ухвалою суду від 11 вересня 2019 рокупризначено судову експертизу цього ж нежитлового приміщення, на вирішення якої було поставлено аналогічні запитання. На момент подання даної апеляційної скарги судова експертиза у справі № 369/14301/18 не завершена, а висновок експерта не складено. В той же час, суд першої інстанції під час вирішення питання про призначення у даній справі судової експертизи, будучи повідомлений позивачкою про призначення раніше аналогічної судової експертизи цього ж нежитлового приміщення в іншій справі №369/14301/18, фактично повторно призначив таку ж саму судову експерти, зупинивши провадження у даній справі на невизначений строк, що унеможливлює її розгляд по суті.

При апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_1 - адвокат Пустовий М.В. подав додаткові пояснення, які також підписані представником ФОП ОСОБА_2 - адвокатом Забродським В.В., у яких вони спільно зазначають, що за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 369/14301/18 за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ МОТОР» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором оренди нежитлових приміщень №04-08/16-1 від 04 серпня 2016 року, складено висновок експертів КНДІСЕ від 07 вересня 2021 № 3958/20-43/36456/21-44 щодо спірних приміщень. Враховуючи, що з приводу поставлених на вирішення експертизи питань у даній справі вже надано відповідь в рамках іншої судової справи № 369/14301/18, то вважають, що проведення експертизи у даній справі суперечитиме ст.103 ЦПК України. Зазначають, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 на основі взаємних домовленостей укладена та підписана мирова угода у даній справі, згідно з якою сторони погодили подати її на затвердження суду при розгляді даної справи по суті. Тому вважають, що необхідність у проведенні судової будівельно-технічної експертизи у даній справі відпала. Вказують, що оскаржувана ухвала суду від 06 жовтня 2020 року про призначення судової експертизи перешкоджає подальшому розгляду справи, а також розгляду та затвердженню судом першої інстанції мирової угоди сторін, оскільки зупинено провадження у справі на час проведення такої експертизи, що є порушенням права сторін на справедливий суд в контексті ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. З огляду на викладене, представники сторін просять скасувати ухвалу суду першої інстанції від 06 жовтня 2020 року про призначення експертизи, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши доводи, викладені у додаткових поясненнях представника позивачки -адвоката Пустового М.В. і представника відповідача - адвоката Забродського В.В., колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Постановляючи ухвалу про призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що для з`ясування всіх необхідних обставин справи необхідні спеціальні знання.

Однак з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти заявлених позовних вимог про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованостіпо договору оренди нежитлових приміщень, відповідач надав суду висновок експертного дослідження № 173-11 від 11 вересня 2017, яким встановлено, що система вентиляції нежитлового приміщення (ПАБ «МОТОР»), яке заходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва (а.с.181-195, т.1).

Водночас, на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_2 заборгованостіпо договору оренди нежитлових приміщень, позивачка ОСОБА_1 надала суду висновок судового експерта 1109-18/05 від 25 вересня 2018 року судової будівельно-технічної експертизи, згідно з яким система вентиляції нежитлового приміщення № 7 (ПАБ «МОТОР»), вбудованого в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва і система може використовуватись за функціональним призначенням (а.с.15-30, т.2).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із тих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Тобто, в ухвалі суд першої інстанції зобов`язаний навести мотиви, з яких він дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, і закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу, оскільки інакше буде порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як мотивування судового рішення.

Проте, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не мотивував необхідність призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи за клопотанням представника відповідача та не обґрунтував, що саме у наданих сторонами висновках експертів викликає сумніви щодо їх правильності та об`єктивності і не вказав з яких підстав вважає вказані висновки необґрунтованими.

Також з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 08 листопада 2018 року, а тому необґрунтоване зупинення провадження у даній справі для проведення експертизи є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Крім того, апеляційний суд враховує, що у поданих представником позивачки - адвокатом Пустовим М.В. до суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях, які також підписані представником відповідача - адвокатом Забродським В.В., представники сторін спільно зазначили, в іншій справі № 369/14301/18 за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПАБ МОТОР» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором оренди нежитлових приміщень №04-08/16-1 від 04 серпня 2016 року, було проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок експертів КНДІСЕ від 07 вересня 2021 № 3958/20-43/36456/21-44 з приводу відповідності спірних приміщень вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва. У вказаному висновку експертизи вже надано відповіді на питання, які поставлені в оскаржуваній ухвалі суду від 06 жовтня 2020 року у даній справі. Тому вважають, що проведення експертизи у даній справі суперечитиме ст.103 ЦПК України, а відтак ухвала суду першої інстанції від 06 жовтня 2020 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення питання, що в силу ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наведених вище підстав.

Тому апеляційна скарга адвоката Пустового М.В. підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пустового Максима Володимировича - задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: