Справа № 462/2158/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 березня 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А.І.,

за участі секретаря Бондаренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на її користь невиплачену заробітну плату за період з вересня 2018 року по квітень 2020 року в розмірі 83 860 грн. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді медичного реєстратора. Починаючи з 1 серпня 2017 року, після призначення на посаду головного лікаря ОСОБА_2 та на сьогоднішній час, заробітна плата працівникам - не нараховується та не виплачується, що унеможливлює отримати довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Відсутність нарахувань заробітної плати підтверджується рішеннями Залізничного районного суду м.Львова, якими ухвалено стягнути на користь позивача заборговність по заробітній платі. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явилась, проте, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторони відповідача, яка будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву не подала, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Відповідно до положень ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 16.04.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення заробітної плати та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. /а.с.9-10/

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 10.11.2020 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за період з вересня 2018 року по квітень 2020 року, що наявні в Реєстрі застрахованих осіб. /а.с.38/

На виконання ухвали суду 30.11.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надіслало відповідь, в якій вказано, що в Реєстрі застрохованих осіб, інформація відносно ОСОБА_1 за період з 2018 вересня 2018 року по квітень 2020 року відсутня. /а.с.43/

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22.12.2020 року постановлено витребувати в.о. головного лікаря Комунальні 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова, голови комісії з припинення Комунальна 3-я стоматологічної поліклініки м.Львова Нестор Романа Андрійовича, засновника Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова Управління охорони здоров`я ДЕП Львівської міської ради, Львівської міської ради як відповідальної особи за призначення відповідальних осіб за перетворення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова , Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, якому підпорядковані керівники і відповідальні особи Управління охорони здоров`я за організацію діяльності Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова інформацію про можливе припинення трудових відносин ОСОБА_1 та комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова. /а.с.47/

28.01.2021 року ОСОБА_3 на виконання ухвали суду надіслав письмові пояснення, в яких зазначив про те, що інформацією щодо припинення трудових відносин з ОСОБА_1 він не володіє, оскільки, на даний час триває судовий розгляд справи №461/3212/17 щодо припинення Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова, шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємтва «Стоматологічна поліклініка №4». /а.с.56/

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з положень ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в Комунальній 3-й стоматологічній поліклініці м.Львова на посаді медичного реєстратора.

Сторони перебувають у трудових правовідносинах, що підтверджується довідкою, виданою Комунальною 3-ю стоматологічною поліклінікою м.Львова. /а.с.27/

Рішеннями Залізничного районного суду м.Львова від 05.04.2018 року та 31.10.2018 року стягнуто на користь позивача з Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова заборгованість по заробітній платі за період з серпня по грудень 2017 року в розмірі 16 000 гривень. /а.с.2-6/

30.11.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надіслало відповідь, в якій вказано, що в Реєстрі застрохованих осіб, інформація відносно ОСОБА_1 за період з 2018 вересня 2018 року по квітень 2020 року відсутня. /а.с.43/

Згідно із ст.2 КЗпП України право, громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

З положень ст.115 КЗпП України убачається, що заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Згідно із ст.2 Закону України «Про оплату праці», основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У відповідності до вимог ч.ч. 1,4 ст.95 КЗпП України, мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Згідно із п.8 ч.1 ст.40 Бюджетного Кодексу України, розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України.

Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018, 2019, 2020 роки», розмір мінімальної заробітної плати становив 3723, 4173 та 4723 гривень відповідно.

Враховуючи наведене, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з вересня 2018 року по квітень 2020 року становить 83 860 грн. (2018 рік, 3723 грн. х 4 місяці = 14 892 грн., 2019 рік, 4173 грн. х 12 місяців = 50 076 грн., 2020 рік, 4723 грн. х 4 місяці = 18 892 грн.).

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем, доказів про нарахування та виплату заробітної плати позивачу, відповідачем не надано, а відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача слід стягнути 83 860 грн. заборгованості по заробітній платі.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 47, 115 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_1 83 860 (вісімдесят три тисячі вісімсот шістдесят) грн. заборгованості по заробітній платі за період вересня 2018 року по квітень 2020 року.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят коп) судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах виплати за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Комунальна 3-я стоматологічна поліклініка м. Львова (ідентифікаційний код в , місцезнаходження: 79021, м. Львів, вул. С.Петлюри, 17).

Суддя: (підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя: