Справа № 569/2296/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі судового засідання: Гожа Г.В.

з участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

Встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову покликається на те, що 15 травня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду. В період шлюбу з відповідачем, ними було придбано транспортний засіб Ford Escort державний номер НОМЕР_1 , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію № НОМЕР_2 від 21.11.2017 року. Станом на 30.10.2019 року транспортний засіб зареєстрований за позивачем. Зазначає, що між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу спільного майна. І тому позивач звернулася до суду для визначення часток шляхом виділення у власність транспортного засобу Ford Escort 1992 року випуску державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у вигляді рівної частки, еквівалентній половині ринкової вартості транспортного засобу Ford Escort 1992 року випуску державний номер НОМЕР_1 , у розмірі 33777.00 гривень. Покласти на позивача понесені судові витрати.

Представник відповідача будучи раніше присутньою на судових засіданнях просила суд задовільнити позовні вимоги. В наступні судові засідання сторона позивача не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволені позову. Суду пояснив, що позов є безпідставний. Спірний автомобіль Ford Escort 1992 року випуску державний номер НОМЕР_1 зареєстрований на позивача. Відповідач не користується транспортним засобом, не претендує на його частку, та заперечує щодо визнання за ним права власності на вказаний транспортний засіб.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 07.06.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб.

Рішенням Рівненського міського суду 15 травня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до інформації Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС В Рівненській області транспортний засіб Ford Escort 1992 року випуску державний номер НОМЕР_1 зареєстрований за позивачем ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.11.2017 року.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Позивачем не були надані докази що відповідач після розлучення користується транспортним засобом Ford Escort 1992 року випуску державний номер НОМЕР_1 .

Відтак, сам лише факт набуття подружжям чи чоловіком або дружиною майна під час шлюбу не є безумовною підставою для поширення на це майно правового статусу спільної сумісної власності.

В судовому засіданні представником відповідача озвучена позиція відповідача про те, що власником автомобіля є позивач і, він не претендує на набуття власності на вказаний автомобіль чи поділ його як спільного майна подружжя.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Отже, суд приходить до висновку, що поданий позов є безпідставним і в задоволенні його слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,12,89,141,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя -0 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення виготовлено 05 березня 2021 року.

Суддя С.П.Харечко