Справа № 301/2870/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний судЗакарпатської області у складі:

головуючого судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кузьма А.І.,

представника позивача Котубея І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний виконавець Роман Роман Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 12.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 75503, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною.

В обґрунтування позову посилається на те, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 75503, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №128/8349ECLKCPS від 14.01.2014 у розмірі 42 867,54 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.11.2020 року по 28.05.2021 року.

14.09.2021 року на підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем Роман Р.М. було відкрито виконавче провадження № 66821482.

Вважає, що вчинення даного виконавчого напису відбулося з грубим порушенням норм діючого законодавства, без дотримання процедури вчинення такого напису передбаченого ЗУ «Про нотаріат», Наказом МЮУ від 02.02.2012 року за № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Постанови КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками.

Відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.12.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідачі ТОВ «Вердикт Капітал», приватний нотаріус Грисюк О.В., третя особа: приватний виконавець Роман Р.М. у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 75503, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №128/8349ECLKCPS від 14.01.2014 у розмірі 42 867,54 гривень, таким, що не підлягає виконанню (а.с. 10).

З виконавчого напису вбачається, що період за який проводиться стягнення - з 03.11.2020 року по 28.05.2021 року.

Сума заборгованості за виконавчим написом складає 42 867,54 гривень, з яких:

- 8523,75 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту;

- 53,15 грн. - прострочена заборгованість за комісією;

-3160,76 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;

- 178,63 строкова заборгованість за комісією;

- 30951,25 грн. строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;

- 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

З кредитного договору №128/8349ECLKCPS від 14.01.2014 вбачається, що згідно нього ОСОБА_3 отримав кредит у ПАТ «Платинум Банкк» у сумі 11682,005 грн. на строк до 19.04.2017 року(а.с.11-12).

14.09.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Роман Р.М. було відкрито виконавче провадження № 66821482 (а.с.13).

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. ст.88 Закону України « Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст.87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 15 квітня 2020 року справа № 158/2157/17.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому, з точки зору ст.88 Закону України « Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, яка має враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.

На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.

З наданих суду документів вбачається, що будь-яких вимог до позивача про усунення порушень відповідач не пред`являв, також позивач не отримував жодного повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні.

Узагальнюючи наведене, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню.

Разом з тим слід зазначити, що у спорах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню належним відповідачам є саме стягувач, на користь якого вчинено виконавчий напис. Однак приватний нотаріус не є належним відповідачем у даній категорії справ, оскільки безпосередньо не порушує права позивача.

А отже у частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни слід відмовити.

Відтак позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 15,16, 18 ЦК України, ст .ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76-82, 109, 110, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис від 12.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 75503, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №128/8349ECLKCPS від 14.01.2014 у розмірі 42 867,54 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення абоскладення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2021 року.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик