Єдиний унікальний номер: 379/928/20
Провадження № 2/379/171/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Тараща, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Таращанської міської ради Київської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вона є єдиним спадкоємцем 1 черги за законом, оскільки її дочка, відповідачка по справі - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), як спадкоємець за законом 1 черги відмовився від прийняття спадщини за законом.

В зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок і, як наслідок, неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, остання звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву та просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача Таращанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяви з проханням розглянути справу у її відсутність. Не заперечує проти позову та відмовляється від права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали спадкової справи після померлого ОСОБА_3 , вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 (а.с.8-9).

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі договору дарування від 02.12.1975 року. Так, згідно даного договору ОСОБА_3 прийняв у дар одну другу частину житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.10-11). Інша одна друга частина зазначеного будинку, яка належала ОСОБА_5 , станом на 21.01.2021- знесено, що стверджується довідкою КП КОР «Південние БТІ» № 208 від 02.02.2021.

Згідно довідки виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області №435 від 17.08.2020 житловому будинку, який в частині належав ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 згідно Договору дарування від 02.12.1975 року присвоєно №50 (колишня адреса АДРЕСА_1 ) (а.с.19).

Позивачка є єдиним спадкоємцем 1 черги за законом. Її дочки: відповідачка по справі - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та ОСОБА_6 , як спадкоємці за законом 1 черги, не прийняли спадщину у встановлений законом строк та відмовилися від її прийняття, подавши 08.04.2000 спільну заяву нотаріусу про небажання приймати спадщину після батька та відсутність заперечень щодо видачі свідоцтва про право на спадщину по законну - дружині померлого - ОСОБА_1 (а.с. 43-44).

Окрім того, ОСОБА_6 подала заяву до суду, в якій вона не заперечує проти позову ОСОБА_1 та відмовляється від права власності на спадкове майно.

Інших спадкоємців за законом та за повітом немає.

08.04.2000 позивачка, бажаючи прийняти спадщину після померлого чоловіка, подала заяву про прийняття спадщини державному нотаріусу.

Відповідно до п. 205 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на майно, що переходить за правом спадкування до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Так, на частину спадщину, а саме: на право на земельну частку (пай), що належала її померлому чоловікові ОСОБА_3 позивачка 08.04.2000 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Щодо оформлення своїх спадкових справ, а саме отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо спадкового житлового будинку, позивачка звернулася до державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області лише 07.08.2020. Проте, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений спадковий житловий будинок, державним нотаріусом, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та запропоновано звернутися до суду (а.с.12 ).

Факт того, що власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно був спадкодавець, підтверджується Договором дарування від 02.12.1975, зареєстрованим 08.12.1975 в Білоцерківському МБТІ у реєстровій книзі №2 , реєстр № 495, виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області №435 від 17.08.2020 (а.с10-1119).

За даними технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 загальна площа будинку становить 49,7 кв.м., житлова площа - 30,6. Вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 125435 грн. (а.с.14-18).

Вказані обставини встановлені з матеріалів справи.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом.

Оскільки, спадщина після смерті чоловіка позивачки відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто під час дії ЦК УРСР тому положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом.

Так, відповідно до ст. 548, 549, п.2 ч.1 ст.555 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Таким чином, позивачка, подавши державному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, визнається такою, що прийняла спадщину. Позивачка з моменту відкриття спадщини, як спадкоємець, стала власником всього спадкового майна.

При цьому на частину спадщини вона свої права оформила, а саме отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай, а щоб оформити на іншу частину спадкового майна - спадковий житловий будинок, вона звернулася лише в серпні 2020 року.

Згідно п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнятою ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

А тому до відносин щодо оформлення позивачкою своїх спадкових прав на вищезазначений житловий будинок (право власності), успадкований нею після чоловіка, підлягають застосуванню положення ЦК України.

Так, за ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Окрім того і відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В зв`язку з відсутністю у позивачки правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок і, як наслідок, неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину, остання звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок.

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, позивачка в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав.

Керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ПК України, статтями 182, 328, 355, 368, 392, 1216, 1218, 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськми будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 49,7 кв.м, житловою площею 30,6 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду і через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін