РІШЕННЯ
Справа № 133/31/21
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.
за участю секретаря судового засідання Гаврилюк О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Козятині позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з навчанням, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, тобто до 28.06.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона з 2000 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який був розірваний 23.07.2009. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачував на утримання сина аліменти до настання повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виповнилося 18 років і виплата аліментів припинилася. Згідно довідки Козятинського міжрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту син є студентом денної форми навчання за професією «Слюсар з ремонту рухомого складу. Помічник машиніста електровозу», навчається за контрактом. Термін навчання: з 01.09.2018 по 28.06.2021. Стипендію не отримує. Забезпечення сина продуктами харчування, одягом тощо лежить на ній. Крім цього, вона сплачує вартість навчання, що становить 8000 грн. на рік. Так як ОСОБА_3 навчається стаціонарно за контрактом, то не може працювати, власних коштів на життя та навчання не має, залежний від своїх батьків.
Відповідач є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, стан його здоров`я задовільний. ОСОБА_2 в стані сплачувати аліменти в зв`язку з навчанням сина, але добровільно цього робити не хоче, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
29.01.2021 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито та справу призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Матеріали справи містять клопотання про зменшення розміру позовних вимог, а саме: про стягнення з відповідача на її користь аліментів в зв`язку з навчанням їхнього сина в розмірі 1/5 частини його заробітку щомісячно до закінчення навчання дитиною. Просила розгляд справи провести у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Матеріали справи містять заяву про визнання змінених позовних вимог позивача про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів в зв`язку з навчанням їхнього сина в розмірі 1/5 частини його заробітку щомісячно до закінчення навчання дитиною. Просив розгляд справи провести у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення.
Вирішуючи спір суд виходить з такого.
Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 23.07.2009, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).
На даний час ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання за професією «Слюсар з ремонту рухомого складу. Помічник машиніста електровозу», навчається за контрактом, термін навчання: 01.09.2018 по 28.06.2021, що підтверджується довідкою Козятинського міжрегіонального вищого професійного училища залізничного транспорту (а.с.10).
Стаття 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлює обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Вказаною статтею передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Матеріалами справи встановлено, що син сторін по справі ОСОБА_3 з 19.04.2018 по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 1810 про реєстрацію місця проживання особи Відділу ведення Реєстру територіальних громад «Управління Центр надання адміністративних послуг у м. Козятині» виконавчого комітету Козятинської міської ради від 24.10.2019 (а.с.7).
Позивач по справі ОСОБА_1 згідно відомостей про місце проживання, які містяться у паспорті громадянина України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2 зворот).
Таким чином, позивач проживає разом із своєю дитиною ОСОБА_3 за однією адресою.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, за станом здоров`я може утримувати сина, стягнень за іншими виконавчими провадженнями не проводиться, інших осіб, які перебувають на утриманні останнього немає.
Позивач ОСОБА_1 самостійно оплачує навчання сина, придбаває для нього одяг, взуття, продукти харчування, засоби для навчання, оплачує транспортні послуги.
Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дитину, судом не встановлено.
Відповідачем до суду не надано доказів того, що останній не взмозі сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
За таких обставин, виходячи із засад справедливості, для повного дотримання інтересів дитини, враховуючи матеріальний стан останнього, який не працює, навчається в училищі, враховуючи майновий стан відповідача, який є працездатним, іншим утриманців не має, стан здоров`я дозволяє йому надавати синові на утримання кошти, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, у зв`язку з навчанням сина буде достатнім, обгрунтованим та законним.
Таким чином, з урахуванням всіх обставин в їх сукупності, враховуючи уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити позов і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина на період навчання в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 січня 2021 року до 28 червня 2021 року.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1-5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За вимогами статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на правничу допомогу, 06.01.2021 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Дем`янюком В.Б. та уклала додатковий договір до договору про надання правової допомоги від 06.01.2021, згідно з якими їй надана правнича допомога та на підтвердження понесення витрат позивачем надано акт наданих послуг від 11.01.2020 по вказаних вище договору і додатковому договору, та квитанцію про сплату адвокату коштів в розмірі 800 грн. за надання консультації та підготовку позовної заяви про стягнення аліментів (а.с.13-17).
Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які поніс та очікує понести позивач ОСОБА_1 у зв`язку з судовим розглядом її позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення аліментів від 11.01.2020, який міститься в матеріалах справи, позивачем фактично понесені витрати на професійну правничу допомогу, зокрема: вивчення документів, надання консультації на суму 300 грн. та підготовку цивільного позову в сумі 500 грн., що підтверджується вказаною вище квитанцією.
Однак, очікувані витрати в сумі 1000 грн. фактично не були понесені позивачем, так як справа слухалася у спрощеному позовному провадженні, сторони в судовому засіданні сторони присутні не були, адвокат не здійснював представництво Паламарчук Н.М. в судовому засіданні.
Вказані обставини свідчать, що витрати у виді оплати на правничу допомогу в сумі 500 грн. (за надання консультації та підготовку позовної заяви про стягнення аліментів) знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, тому вказана вище сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Розмір очікуваних витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. стягнути з відповідача на користь позивача не вбачається за можливе, так як представництво адвокатом Дем`янюком В.Б. інтересів ОСОБА_1 в суді першої інстанції (ведення судового процесу в суді, виступ в дебатах) не здійснювалося.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
При зверненні до суду з зазначеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Згідно п. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. на користь держави.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достовірність означає відповідність інформації, отримуваної із доказу, яка підтверджується шляхом зіставлення отриманої інформації з інших доказів, через порівняння, проведення відповідної експертизи.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Частиною 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, доходить висновку, що вони обгрунтовані, підтверджені належними доказами, тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181-182, 191, 199-200 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 58, 60, 76-81, 133, 137, 141, 279, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з навчанням в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.01.2021 до закінчення навчання, тобто до 28 червня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в сумі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2021 року.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 22.02.21