ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 626/553/20

провадження № 22-ц/818/1181/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Кругової С.С.

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне аграрно-орендного підприємство «Промінь»,

третя особа: Головне управління Держпраці у Харківській області та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в особі Красноградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» за участю третіх осіб: Головного управління Держпраці у Харківській області та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в особі Красноградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в особі в.о.начальника управління Буланого О.А., на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Гусар П.І., в залі суду в м. м. Красноград,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26 липня 2014 року перебуваючи на робочому місці під час виконання трудових обов`язків за режимом роботи ПАОП «Промінь», біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області п`яна компанія вчинила з ним бійку, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження.

21 січня 2016 року він звернувся до генерального директора ПАОП «Промінь» із письмовою заявою, в якій просив надати йому примірник акту форми Н-1, а у разі якщо зазначений акт не складався, наказом призначити комісію з розслідування нещасного випадку, вчинити дії, передбачені чинним законодавством у таких випадках.

На наведену вище заяву він одержав відповідь від 21.02.2016 року за № 44, що акт форми Н-1 не складався оскільки про нещасний випадок, який стався з ним, ніхто не був повідомлений, на підприємство лікувально-профілактичним закладом не було передано протягом доби з використанням засобів зв`язку та паперовому носії екстрене повідомлення про його звернення з посиланням на нещасний випадок на виробництві за відповідною формою. Крім того, по даному випадку відкрито кримінальне провадження, тому призначити комісію з розслідування нещасного випадку неможливо.

12 березня 2016 року він оскаржив бездіяльність генерального директора ПАОП «Промінь» до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі управління Держпраці), просив видати припис щодо необхідності проведення ПАОП «Промінь» розслідування нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області, визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом, та зобов`язати ПАОП «Промінь» скласти акт за формою Н-1 і поставити на облік нещасних випадків.

Управлінням Держпраці генеральному директору ПАОП «Промінь» було вручено припис за формою Н-9 про необхідність проведення розслідування нещасного випадку, а йому листом від 24.03.2016 року роз`яснено, що примірники затверджених актів за формою Н-5 і Н-1 (якщо нещасний випадок буде визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) будуть надіслані на його адресу роботодавцем протягом доби після завершення розслідування.

В травні 2016 року він одержав від ПАОП «Промінь» акт за формою Н-5, складений 15.05.2016 року, затверджений фінансовим директором зазначеного підприємства ОСОБА_2 16.05.2016 року (далі Акт). Відповідно до Акту, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ним стався на території підприємства, під час виконання трудових обов`язків, але не за завданням безпосереднього керівника підприємства і, що на даний час, до закінчення слідчих дій у кримінальному проваджені яке триває, є таким, що не пов`язаний з виробництвом, тому складено акт за формою Н-5. Це єдиний Акт, який він одержав від ПАОП «Промінь».

Із змістом Акту за формою Н-5 та з висновками розслідування про обставини та причини нещасного випадку він не погодився.

З огляду на зазначене, ним було подано скаргу від 06.06.2016 року до управління Держпраці, у якій він просив: Видати припис щодо необхідності проведення ПАОП «Промінь» повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області; визнання нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області, таким, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язати ПАОП «Промінь» скласти акт за формою Н-1; та поставити на облік нещасний випадок, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області.

Відповіді на зазначену скаргу він не одержав. Тому 10.10.2016 року рішення комісії ним було оскаржено до суду, з предметом позову: Визнати нещасний випадок, який стався з ним 26.07.2014 року, таким, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язати ПАОП «Промінь» скласти акт за формою Н-1 та переглянути затверджений 16.05.2016 року фінансовим директором ПАОП «Промінь» акт за формою Н-5; зобов`язати ПАОП «Промінь» поставити на облік нещасний випадок, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 03 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року у задоволенні його позову відмовлено.

Він звернувся до управління Держпраці із заявою від 23.11.2019 року про надання йому для перегляду затверджених актів за формою Н-5 і Н-1 (якщо нещасний випадок буде визнано таким, що пов`язаний з виробництвом), складених ПАОП «Промінь» за результатами проведення повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року.

Листом від 09.12.2019 року за № 12-15-178/04/12-07/15042 управління Держпраці його повідомило, що відповідно до п. 47 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337 (далі Порядок від 17.04.2019 №337), протягом трьох робочих днів після формування матеріалів розслідування роботодавець повинен надіслати їх територіальному органу Держпраці за місцем настання нещасного випадку. Потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі надається акт за формою Н-1. Станом на 06.12.2019 року до ГУ Держпраці у Харківській області матеріали розслідування нещасного випадку, який трапився з ним від ПАОП «ПРОМІНЬ» не надходили.

Він звертався також до ПАОП «Промінь» із заявою від 28.11.2019 року про надання йому затверджених актів за формою Н-5 і Н-1, складених за результатами проведення повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року.

Одночасно із вищенаведеною заявою від 28.11.2019 року він надав ПАОП «Промінь» додаткові письмові пояснення із зазначенням обставин заподіяння йому у зв`язку з виконанням трудових обов`язків (дій в інтересах підприємства) тілесних ушкоджень, вказавши всіх винних осіб, свідків - їх ім`я, прізвища, по батькові, місце проживання тощо.

Проте відповіді на своє звернення від 28.11.2019 року, яке ПАОП «Промінь» одержало 06.12.2019 року (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), він так і не отримав. Затверджених актів відповідної форми за результатами проведення повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ним, йому ПАОП «Промінь» також не надано.

Вважає не складання ПАОП «Промінь», створеною ним ще 30.06.2016 року комісією на підставі виданого управлінням Держпраці 24.06.2016 року припису про проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався зі ним 26.07.2014 року, акту за формою Н-1, його не затвердження та ненадання йому його примірника є порушенням його прав.

У зв`язку із чим просив з урахуванням зміни предмету позову зобов`язати ПАОП «Промінь» в особі комісії підприємства - протягом п`яти робочих днів провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ним 26 липня 2014 року, скласти акт за формою Н-1 у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 у кількості, визначеній рішенням комісії, розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 і, не пізніше наступного робочого дня після їх підписання матеріали розслідування та примірники таких актів передати керівнику підприємства або органу, що утворив комісію, для їх розгляду та затвердження; роботодавця (керівника ПАОП «Промінь») - розглянути протягом двох робочих днів після складення актів за формою Н-1 матеріали розслідування нещасного випадку, підготовлені комісією, затвердити примірники актів за формою Н-1 і поставити нещасний випадок на облік, організувати друкування, тиражування та формування протягом п`яти робочих днів після затвердження актів за формою Н-1 необхідної кількості копій матеріалів розслідування разом з актами за формою Н-1, їх прошиття та нумерацію, та протягом трьох робочих днів після формування матеріалів розслідування надати йому акт за формою Н-1.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Приватне аграрно-орендне підприємство «Промінь» в особі комісії підприємства - протягом п`яти робочих днів після отримання рішення, яке набрало законної сили, провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 26 липня 2014 року, скласти відповідний акт за формою Н-1 відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в особі в.о.начальника управління Буланого О.А., просить скасувати рішення суду першої інстанції , та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач вже звертався до суду із позовними вимогами про зобов`язання ПАОП підприємство «Промінь» скласти акт за формою Н-1 та поставити на облік нещасний випадок, що стався із позивачем 26.07.2014 року. Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03.07.2019 року вже були розглянуті такі вимоги, у задоволенні яких було відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили. Отже, вказує, що у частині позовних вимог про в`язання ПАОП підприємство «Промінь» скласти акт за формою Н-1 суд мав закрити провадження на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Крім того, зазначає, що підприємоством вже створена комісія для проведення повторного розслідування, але завершити розслідування неможливо неможливо без висновку правоохоронних органів щодо наявності або відсутності факту з`ясування між потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, як передбачено п.п. 17 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337.

Оскільки рішення Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 року оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог, тому переглядається колегією тільки в цій частині. Позивач рішення суду не оскаржував.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про частково задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку, отже позовні вимоги про зобов`язання ПАОП «Промінь» в особі комісії підприємства - протягом п`яти робочих днів після отримання рішення, яке набрало законної сили, провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 26 липня 2014 року, складення відповідного акту за формою Н-1 відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 є обґрунтованими, в той час як інші дії, які позивач просить зобов`язати вчинити відповідача передбачені Порядком від 17.04.2019 № 337, який визначає обов`язки комісії при проведенні розслідування нещасного випадку та є передчасними.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2014 року перебуваючи на робочому місці під час виконання трудових обов`язків за режимом роботи ПАОП «Промінь», біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області п`яна компанія вчинила з ОСОБА_1 бійку, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження. З місця події 26.07.2014 року ОСОБА_1 був доставлений машиною швидкою допомоги в Красноградську центральну районну лікарню, де 28.07.2014 року був прооперований, після чого по 22.08.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна лікарня-центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Далі перебував на стаціонарному лікуванні в Красноградській ЦРЛ, Харківській міській клінічній багатопрофільній лікарні № 17.

21 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до генерального директора ПАОП «Промінь» із письмовою заявою, в якій просив надати йому примірник акта форми Н-1, а у разі якщо зазначений акт не складався, наказом призначити комісію з розслідування нещасного випадку, вчинити дії, передбачені чинним законодавством у таких випадках.

На наведену вище заяву ОСОБА_1 одержав відповідь від 21.02.2016 року за № 44, що акт форми Н-1 не складався оскільки про нещасний випадок, який стався з ним, ніхто не був повідомлений, на підприємство лікувально-профілактичним закладом не було передано протягом доби з використанням засобів зв`язку та паперовому носії екстрене повідомлення про його звернення з посиланням на нещасний випадок на виробництві за відповідною формою. Крім того, по даному випадку відкрито кримінальне провадження, тому призначити комісію з розслідування нещасного випадку неможливо.

12 березня 2016 року ОСОБА_1 оскаржив бездіяльність генерального директора ПАОП «Промінь» до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі управління Держпраці), просив видати припис щодо необхідності проведення ПАОП «Промінь» розслідування нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області, визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом, та зобов`язати ПАОП «Промінь» скласти акт за формою Н-1 і поставити на облік нещасних випадків.

Управлінням Держпраці генеральному директору ПАОП «Промінь» було вручено припис за формою Н-9 про необхідність проведення розслідування нещасного випадку, а ОСОБА_1 листом від 24.03.2016 року роз`яснено, що примірники затверджених актів за формою Н-5 і Н-1 (якщо нещасний випадок буде визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) будуть надіслані на його адресу роботодавцем протягом доби після завершення розслідування.

В травні 2016 року ОСОБА_1 одержав від ПАОП «Промінь» акт за формою Н-5, складений 15.05.2016 року, затверджений фінансовим директором зазначеного підприємства ОСОБА_2 16.05.2016 року (далі Акт). Відповідно до Акту, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ним стався на території підприємства, під час виконання трудових обов`язків, але не за завданням безпосереднього керівника підприємства і, що на даний час, до закінчення слідчих дій у кримінальному проваджені яке триває, є таким, що не пов`язаний з виробництвом, тому складено акт за формою Н-5.

Це єдиний Акт, який ОСОБА_1 одержав від ПАОП «Промінь».

В Акті також було зазначено, що свідків нещасного випадку комісія не знайшла, висновки Красноградської районної лікарні, Красноградської МСЕК, Обласної клінічної лікарні-центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, лікарняний лист не містять посилання на те, що травми ОСОБА_1 були завдані на виробництві, і що слідчий відділ Красноградського РВ ГУМВС України в Харківській області не надав комісії висновок щодо наявності чи відсутності з`ясування ним особистих стосунків невиробничого характеру, спираючись на те, що на даний час розслідування у кримінальному провадженні № 0000547 від 26.07.2014 року за фактом отримання ним тілесних ушкоджень триває та рішення по даній справі не прийняте.

Із змістом Акта за формою Н-5 та з висновками розслідування про обставини та причини нещасного випадку ОСОБА_1 не погодився, оскільки Акт затверджений не керівником підприємства, в ньому невірно указана дата нещасного випадку 26.07.2016 року, тоді як він мав місце 26.07.2014 року, прізвище голови комісії ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 , водія директора ПАОП «Промінь» прізвище ОСОБА_5 , а не ОСОБА_5 , правова кваліфікація кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень ч. 1 ст. 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження), а не ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження що не спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначної втрати працездатності). У Акті помилково зазначено про повторне розслідування нещасного випадку комісією з 25.03.2016 року по 15.05.2016 року. Посилання комісії у Акті на те, що свідків нещасного випадку не знайдено, - свідчило, щонайменше про формальний підхід до розслідування нещасного випадку, оскільки він вказував на таких свідків у додатку до своїх письмових пояснень під час його опитування комісією 11.04.2016 року. Як випливає із медичних документів він вказував про отримані ним тілесні ушкодження на роботі. Обставини, за яких лікувальний заклад не передав відповідну інформацію роботодавцеві не повинні бути перепоною в реалізації його прав, яким кореспондує обов`язок роботодавця у проведенні розслідування нещасного випадку на виробництві, визнанні нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом. Тем більш, що відповідно до п. 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 (далі Порядок від 30.11.2011 № 1232) комісії потрібно було вивчити первинну медичну документацію, зокрема історію його хвороби, чого не було зроблено. Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні не є перешкодою у визнанні нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 було подано скаргу від 06.06.2016 року до управління Держпраці, у якій він просив: Видати припис щодо необхідності проведення ПАОП «Промінь» повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області; визнання нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області, таким, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язати ПАОП «Промінь» скласти акт за формою Н-1; та поставити на облік нещасний випадок, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення наведену вище скаргу вручено уповноваженому управлінню Держпраці 09.06.2016 року. Проте відповіді на зазначену скаргу ОСОБА_1 не одержав. Тому 10.10.2016 року рішення комісії ним було оскаржено до суду, з предметом позову: Визнати нещасний випадок, який стався з ним 26.07.2014 року, таким, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язати ПАОП «Промінь» скласти акт за формою Н-1 та переглянути затверджений 16.05.2016 року фінансовим директором ПАОП «Промінь» акт за формою Н-5; зобов`язати ПАОП «Промінь» поставити на облік нещасний випадок, який стався з ним 26.07.2014 року біля водоймища в с. Кобзівка Красноградського району Харківської області.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 03 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Це рішення суду було оскаржено в апеляційному порядку. Постановою Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03 липня 2019 року залишено без змін.

Судом було встановлено, що 24.06.2016 року управлінням Держпраці був виданий припис № 03-07-21/4 про проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, визнати чи не визнати нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-5, (у разі визнання його таким, що пов`язаний з виробництвом), скласти акт за формою Н-1, встановити причини нещасного випадку, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам, привести їх у відповідність з вимогами аб. 7, п. 14 Порядку від 30.11.2011 № 1232 або отримання уточнених висновків чи свідчень щодо обставин нещасного випадку. І, що наказом генерального директора ПАОП «Промінь» Лугового С.Г. № 72-ОД від 30.06.2016 року створена комісія для проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 .. Станом на 03.07.2019 року, тобто на час розгляду справи, висновки даної комісії відсутні, акт не складений.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, а саме з тим, що відмовляючи у задоволенні позову суд відповідно до п. 14 Порядку від 30.11.2011 № 1232 виходив з того, що поставлені ОСОБА_1 у позові питання про складання ОСОБА_6 перебувають в компетенції лише відповідної комісії підприємства, яка має повноваження щодо розслідування та з`ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування причинний зв`язок нещасного випадку із виробництвом та складає відповідні акти по формі Н-1 чи Н-5. Потерпілий у разі незгоди із змістом акту чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може оскаржити до суду. Акт за формою Н-1 або Н-5 за результатами повторного розслідування нещасного випадку, що стався із ОСОБА_1 26.07.2014 року, комісією не складався, розслідування нещасного випадку триває, у зв`язку з чим вимоги позивача задоволенню не підлягають як передчасні.

Також в постанові Харківського апеляційного суду від 24 жовтня 2019 року, у мотивувальній її частині, зазначено:

«Згідно п.п. 34, 35 Порядку посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Виходячи зі змісту наведених вище норм п.п. 5 п. 16 у їх взаємному зв`язку з нормою абз. 5 п. 23 Порядку відсутність результатів досудового розслідування не є перешкодою для складання Акту відповідної форми.

Однак за змістом вказаних норм Правил встановлення причинного зв`язку нещасного випадку, який стався з позивачем ОСОБА_1 дійсно перебуває в компетенції відповідної комісії, яка призначена на підприємстві. З підстав, які були встановлені судом, позивач відповідно до п.п. 34, 35 Правил не позбавлений права звернутися до територіального управління праці із заявою про надання перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-1, а у випадку його незгоди оскаржити такі дії в суді (звернутися до суду із відповідним позовом). Таких вимог в цій справі не було заявлено і судом не розглядалися.».

ОСОБА_1 звернувся до управління Держпраці із заявою від 23.11.2019 року про надання йому для перегляду затверджених актів за формою Н-5 і Н-1 (якщо нещасний випадок буде визнано таким, що пов`язаний з виробництвом), складених ПАОП «Промінь» за результатами проведення повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ним 26.07.2014 року.

Листом від 09.12.2019 року за № 12-15-178/04/12-07/15042 управління Держпраці повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до п. 47 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337 (далі Порядок від 17.04.2019 №337), протягом трьох робочих днів після формування матеріалів розслідування роботодавець повинен надіслати їх територіальному органу Держпраці за місцем настання нещасного випадку. Потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі надається акт за формою Н-1. Станом на 06.12.2019 року до ГУ Держпраці у Харківській області матеріали розслідування нещасного випадку, який трапився з ним від ПАОП «ПРОМІНЬ» не надходили. Також згідно до пп. 17 п. 52 комісія підприємства ще не отримала від керівника Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області висновку щодо наявності або відсутності факту з`ясування між потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру. На теперішній час розслідування нещасного випадку підприємством триває. Додатково інформовано, що у разі незгоди із змістом зазначених актів або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку він має право звернутися до суду.

ОСОБА_1 звертався також до ПАОП «Промінь» із заявою від 28.11.2019 року про надання йому затверджених актів за формою Н-5 і Н-1, складених за результатами проведення повторного розслідування нещасного випадку, який стався зі мною 26.07.2014 року.

Одночасно із вищенаведеною заявою від 28.11.2019 року ОСОБА_1 надав ПАОП «Промінь» додаткові письмові пояснення із зазначенням обставин заподіяння йому у зв`язку з виконанням трудових обов`язків (дій в інтересах підприємства) тілесних ушкоджень, вказавши всіх винних осіб, свідків - їх ім`я, прізвища, по батькові, місце проживання тощо.

Проте відповіді Шолом ГА. на звернення від 28.11.2019 року, яке ПАОП «Промінь» одержало 06.12.2019 року (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення) не отримав. Затверджених актів відповідної форми за результатами проведення повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ним ПАОП «Промінь» також не надано.

Не складання ПАОП «Промінь», створеною ним ще 30.06.2016 року комісією на підставі виданого управлінням Держпраці 24.06.2016 року припису про проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 26.07.2014 року, акта за відповідною формою є порушенням прав позивача.

Положеннями статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або на уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть (пункт 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV).

Власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України (стаття 171 КЗпП України).

З матеріалів справи вбачається, що події, на які посилається відповідач мали місце в 2014 році.

До суду із вказаним позовом позивач звернувся в березні 2020 року.

Станом на час виникнення подій, процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначалася Порядком проведення розслідування та веденння обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232.

01.07.2019 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві».

Пунктом 48 Порядку № 337 визначено, що у разі проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), що вже проводилося на підставі нормативно-правового акта, який на момент проведення повторного розслідування втратив чинність, для визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом застосовується нормативно-правовий акт, під час дії якого вони сталися, а оформлення матеріалів розслідування здійснюється відповідно до вимог цього Порядку.

Оскільки події мали місце в 2014 році та враховуючи, що розслідування нещасного випадку та вже проводилося колегія суддів вважає заможливе крім іншого посилатися на Порядок проведення розслідування та веденння обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, що діяв на час виникнення подій.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1232 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків.

Спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою (пункти 38, 14 Порядку № 1232).

Відповідно до пункту 14 Порядку комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення, зокрема, з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, а також вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

У разі, коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, серед іншого, заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого під час виконання чи у зв`язку з виконанням ним трудових (посадових) обов`язків або дій в інтересах підприємства незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що підтверджено висновком компетентних органів.

Контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків, згідно із пунктом 33 Порядку № 1232, здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві профспілки.

Зазначені органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складання акта за формою Н-5 або Н-1. Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється. (а. 34 Порядку № 1232)

Відповідно до п. 36 Порядку № 1232 спеціальному розслідуванню підлягають нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого.

У п. 30 Порядку від 17.04.2019 № 337 передбачено положення за яким розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) комісією підприємства (установи, організації) проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії.

У разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань для встановлення обставин і причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у випадках, зазначених у пункті 43 цього Порядку, розслідування може бути продовжене роботодавцем за письмовим погодженням з територіальним органом Держпраці за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) або за місцезнаходженням підприємства (установи, організації) (у разі події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів) до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень тощо.

Заклад судово-медичної експертизи, експертно-технічні центри, органи досудового розслідування, інші органи та установи на запит роботодавця, голови комісії (спеціальної комісії), потерпілого (членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи) повинні безоплатно надавати у найкоротший строк матеріали та висновки щодо нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), а у разі, коли необхідні висновки судово-гістологічної та судово-токсикологічної експертизи, - після проведення цих досліджень (п. 43 Порядку від 17.04.2019 № 337).

Пункт 33 Порядку від 17.04.2019 № 337 визначає обов`язки комісії, відповідно до яких остання, крім іншого, зобов`язана скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження.

Роботодавець у свою чергу зобов`язаний (п. 45 Порядку від 17.04.2019 № 337), зокрема, розглянути протягом двох робочих днів після складення актів за формою Н-1 матеріали розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), підготовлені комісією, затвердити примірники актів за формою Н-1; організувати друкування, тиражування та формування протягом п`яти робочих днів після затвердження актів за формою Н-1 необхідної кількості копій матеріалів розслідування (спеціального розслідування) разом з актами за формою Н-1, їх прошиття та нумерацію.

Положення п. 47 Порядку від 17.04.2019 № 337 визначає строк, у три робочі дні, протягом якого роботодавець після формування матеріалів розслідування повинен надати потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі акт за формою Н-1.

Відповідно до п. 62 Порядку від 17.04.2019 № 337 усі нещасні випадки та/або гострі професійні захворювання (отруєння), аварії, що сталися на виробництві, реєструються у журналі за формами згідно додатками 26 та 27.

Згідно п.п. 17 п. 52 Порядку від 17.04.2019 № 337 обставини, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, є заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень іншою особою або його вбивство під час виконання чи у зв`язку з виконанням трудових (посадових) обов`язків або дій в інтересах підприємства (установи, організації) незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування з іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру, що встановлено комісією з розслідування та/або підтверджено висновком компетентних органів.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що комісія з розслідування не вжила всіх необхідних заходів в межах своїх повноважень щодо встановлення чи мало місце з`ясування з іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру.

Доводи апелянта про те, що підприємством вже створена комісія для проведення повторного розслідування, але завершити розслідування неможливо без висновку правоохоронних органів щодо наявності або відсутності факту з`ясування між потерпілим та іншою особою особистих стосунків невиробничого характеру є неспроможними.

Нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено, що висновки комісійного розслідування нещасних випадків із заподіянням потерпілому тілесних ушкоджень іншою особою мають грунтуватися виключно на вироку суду.

За змістом п.п. 17 п. 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Мінстрів України від 17.04.2019 року № 337 факти щодо того чи мало місце з`ясування особистих стосунків невиробничого характеру потерпілого з іншою особою можуть бути встановлені комісією з розслідування взагалі незалежно від початку досудового розслідування.

Порушення прав позивача на розслідування у встановленому законом порядку та строки нещасного випадку, що стався з ним у 2014 році триває, його правомірні сподівання на це залишаються не виправданими.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги факт існування судового рішення, яке набрало законної сили між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (справа №626/1838/16-ц) колегія суддів відхиляє та зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тими самими вимогами, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

У частинах першій, третій статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що сторони, предмет та вимоги у даній цивільній справі та у цивільній справі №626/1838/16-ц не є тотожними, порушення прав позивача на розслідування нещасного випадку у встановленому законом порядку та строки є триваючим.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Апелянтом не наведено доводів, з яких можливо зробити висновок про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374,375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в особі в.о.начальника управління Буланого О.А. залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

С.С. Кругова