КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №824/25/21
Провадження: № 22-вк/824/70/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

при секретарі Коліснику В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Гранд» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» від 15 грудня 2020 року (третейський суддя Пампуха Г.Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Гранд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,

встановив:

у лютому 2021р. заявник звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» від 15 грудня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВіДі Гранд» 56 977грн 74коп.

Мотивуючи свої вимоги, заявник посилається на те, що боржником у добровільному порядку рішення третейського суду не виконується.

Суд, заслухавши пояснення представника ТОВ «ВіДі Гранд» Павленіної М.І., яка підтримала заяву, пояснення ОСОБА_1 , яка просила відмовити у задоволенні заяви, вивчивши матеріали справи та доводи заяви, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З наданих суду документів встановлено, що 20 червня 2019 року між ТОВ «ВіДі Гранд» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) був підписаний наряд-замовлення на поточний ремонт автомобіля Suzuka DJ08, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, за умовами якого виконавець зобов`язався надати замовникові комплекс робіт та послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобіля з використанням запасних частин, технічних рідин, мастил та інших витратних матеріалів виконавця, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги разом з використаними матеріалами.

Пунктом 2.29. додаткових умов наряду-замовлення сторони визначили, що будь-які спори та/або розбіжності, що виникають за договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо виконання, зміни або розірвання договору), крім тих, які не належать до підвідомчості третейських судів відповідно до закону, розглядаються у постійно діючому третейському суді при Юридичній корпорації «Принцип» у відповідності до його регламенту. Сторони підтвердили, що вони ознайомилися з регламентом третейського суду та погоджуються, що в разі звернення до третейського суду спір буде вирішуватися в складі одного третейського судді, який призначається головою третейського суду. Рішення третейського суду буде обов`язковим для сторін.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» від 15 грудня 2020 року задоволено позов ТОВ «ВіДі Гранд» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВіДі Гранд» 56 977грн 74коп., реєстраційний збір у сумі 500грн та третейський збір у сумі 1 101грн 58коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Постійно діючим третейським судом при Юридичній корпорації «Принцип» рішення від 15 грудня 2020 року прийнято на користь ТОВ «ВіДі Гранд», а відтак заявник є належним.

Статтею 486 ЦПК України визначені підстави відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, зокрема, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону (пункт 2).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно пунктів 7, 17, 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між виконавцем та замовником (споживачем) за договором про надання послуг, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів.

Отже, якщо договір, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням ним обов`язків як найманим працівником, такий договір є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер, як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору, як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати і вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Тобто незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду, на правовідносини, що виникають із договору про надання послуг, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Така правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «ВіДі Гранд» був укладений договір ремонту автомобіля, а відтак правовідносини сторін регулюються, у тому числі, і нормами Закону України «Про захист прав споживачів», тому рішення третейського суду прийняте за наслідками вирішення спору, який не був йому підвідомчий відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди».

Враховуючи викладене, заява ТОВ «ВіДі Гранд» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 485-487 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВіДі Гранд» у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» від 15 грудня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Гранд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 4 березня 2021 року.

Суддя