Справа № 456/5927/21
Провадження № 2-з/456/105/2021
УХВАЛА

про забезпечення позову

21 грудня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 16922 від 15.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, поклавши судові витрати на відповідача.

Одночасно з позовом позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 16922 від 15.06.2021, за виконавчим провадженням ВП № 67551516, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 покликалася на те, що 17.11.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Меленчука В.І. відкрито виконавче провадження ВП № 67551516 про примусове виконання виконавчого напису № 16922 від 15.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.

Оскільки нею заявлено позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вважає, що в разі проведення стягнень із заробітної плати чи списання коштів з банківських рахунків, чи проведення інших заходів примусового характеру, вона не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження. А в разі задоволення позову вона буде змушена докласти значні зусилля для відновлення своїх прав, а тому просить заяву задовольнити, оскільки цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з її доходів та усуне перешкоди в користування її майном.

З урахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались, у зв`язку з чим фіксація судового засідання не здійснювалась відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Оглядом матеріалів справи № 456/5927/21, провадження № 2/456/1533/2021 встановлено, що на підставі виконавчого напису № 16922 від 15.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 018-13507-120914, укладеним 12.09.2014 між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», у розмірі 9708,43 грн, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. відкрито виконавче провадження ВП № 67551516 від 17.11.2021 та накладено арешт на грошові кошти боржниці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року в справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вказана правова позиція відображена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

На підставі відомостей, викладених у позовній заяві, та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про наявність реального спору між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить відповідне обґрунтування заявлених позовних вимог, на підтвердження яких надано відповідні докази, а наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є виконавчий напис № 16922 від 15.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості за кредитним договором № 018-13507-120914, укладеним 12.09.2014 між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», у розмірі 9708,43 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, між сторонами дійсно існує спір, позивачка заперечує факт безспірності заборгованості, зокрема, як наявності самої заборгованості, так і правомірності стягнення з неї відповідно її розміру у зв`язку з відсутністю письмової вимоги про усунення порушень, нотаріально посвідченого кредитного договору, що, на думку позивачки, істотно порушує її права. Окрім того, з дня виникнення права вимоги до дня вчинення оскаржуваного виконавчого напису минуло більше чотирьох років.

А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивачки, за захистом яких вона звернулася, а тому слід вжити заходів для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про обрання способу забезпечення позову, суд враховує наступні обставини.

З матеріалів позову вбачається, що 17 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. відкрито виконавче провадженням ВП № 67551516.

Пункт 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначає, що позов може забезпечуватись шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 16922 від 15.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова-Компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 018-13507-120914, укладеним 12.09.2014 між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» у розмірі 9708,43 грн, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист порушених прав позивачки.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 16922 від 15.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною (виконавче провадження ВП № 67551516 від 17.11.2021).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Меленчуку Володимиру Ігоровичу для негайного виконання.

Ухвала може бути оскарження до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.В.Гула