Справа № 396/1834/20
Провадження № 2/396/161/21
РІШЕННЯ

Іменем України

04.03.2021 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіна Алла Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання Очеретньої М.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу 396/1834/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Українська Наталія Михайлівна, Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Українська Наталія Михайлівна, Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 про зняття арешту з нерухомого майна.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що звернувшись до приватного нотаріуса для оформлення продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на підставі договору купівлі продажу від 02.07.2005 року, остання повідомила, що згідно повідомлення, б/н від 25.07.1968 року реєстратором Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 на будинок АДРЕСА_1 , що належить позивачу накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 7053564. При зверненні до Новоукраїнського районного віддідлу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із заявою про зняття арешту позивачу було повідомлено про відсутність будь яких виконавчих документів, щодо стягнення з нього боргів, тому просить суд винести рішення яким звільнити з-під арешту майно, в зв"язку з чим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.01.2021 року відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 18.02.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи приватний нотаріус Українська Н.М. в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі представника.

Представник третьої особи Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 в підготовче судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, про розгляд справи повідомдені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження: заборона на нерухоме майно за реєстраційним номером 7053564, зареєстрований: 25.07.1968 за № 7053564, реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 на підставі обтяження: повідомлення, б/н, 25.07.1968, Кіроблстройконтора, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_2 , додаткові дані: архівний запис № 75282-1192 від 08.08.2020 заб.8, заявник Новоукраїнська РДНК (а.с. 10).

Як вбачається з відповіді Новоукраїнського РВ ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 30.12.2020 року за №25971, у відділі відсутній документ про стягнення боргів з ОСОБА_1 , штрафів та боргів, більш детальну інформацію відділ надати неможе, оскільки згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» п.9.9 строки зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становлять 3 роки, після чого вони підлягають знищенню (а.с.24).

Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 не надала суду відомостей щодо накладеного обтяження на боржника ОСОБА_2 , якого вказали власником домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 ніколи не був власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , не був в ньому зареєстрований та жодного відношення до нього немає, що підтверджується домовою книгою (а.с.7-8).

Відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку від 02.07.2005 року, посвідченого нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М., ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 житловий будинок за АДРЕСА_1 , про що здійснено запис в реєстрі за № 1698 ( а.с.5).

Згідно з рішенням Новоукраїнського міського голови № 76 від 14.06.2016 року про затвердження переліку вулиць по населених пунктах Новоукраїнської міської ради вулицю Урицького переіменновано у вулицю Зарічна (а.с.11-13).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.11.2020 року приватний нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій - укладення договору купівлі - продажу житлового будинку, у зв`язку з тим, що на підставі проведеної перевірки державним нотаріусом було виявлено, що у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис №7053564 про арешт нерухомого майна розташованого за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9 ).

Судом встановлено, що позивач не може вільно розпорядитися своєю власністю через наявність обтяження на нерухоме майно.

За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2, ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності в порядку спадкування.

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року № 364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року, відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 6 постанови КМУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, ншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 04.06.2009 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна за заявою: установи банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту); заставодавця (іпотекодавця) та заставодержателя (іпотекодержателя) про припинення договору застави (іпотеки) або лише заставодавця (іпотекодавця) у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підставою для реєстрації обтяжень є в тому числі визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Встановлено, що заборона на майно, порушує права та законні інтереси позивача, оскільки, унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Враховуючи те, що Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 вчинила запис №7053564 від 18.04.2008 року про заборону на нерухомого майно ОСОБА_2 на підставі повідомлення б/н від 25.07.1968 р.Кіроблстройконтора, а наразі, Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, як реєстратор, не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача вказаної заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, та позивач позбавлена можливості з підстав не передбачених законодавством, реалізувати свої права.

Проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що в Новоукраїнському РВ ДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відсутні будь-які документи щодо заборони на нерухоме майно, а органи державної влади не мають можливості зняти обмеження з власної ініціативи, а лише за зверненням, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 73, 74 Закону України "Про нотаріат", п. 6 постанови КМУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127, п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209-218 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна за № 7053564, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 згідно договору купівлі - продажу від 20.07.2005 року, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , який накладено міською державною нотаріальною конторою № 1 м.Кропивницький на підставі повідомлення б/н 25.07.1968, Кіроблстройконтори.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: А. А. Русіна