Справа № 752/5753/21
Провадження № 2-з/752/246/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

за участю секретаря Чабанюк І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Кучерина Богданом Васильовичем, про забезпечення позову в справі № 752/5753/21 до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

У провадження Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Кучерина Б. В., про забезпечення позову в справі № 752/5753/21 до подання позовної заяви.

Заява обґрунтована тим, що 16 січня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (далі - ТОВ «СП «АТАД К»/забудовник), як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, було укладено договір купівлі- продажу майнових прав № 16/01-17, згідно з яким остання отримала право набути у власність після завершення будівництва квартиру АДРЕСА_1 , загальною проектною площею 125,00 кв. м. Заявник сплатила забудовнику 100% вартості майнових прав за вказану квартиру, що підтверджується довідками від 16 листопада 2020 року про 100 % оплату майнових прав та про набуття у власність майнових прав згідно з договором купівлі-продажу майнових прав № 16/01-17 від 16 січня 2017 року.

Цього ж дня, 16 листопада 2020 року, на виконання договору № 16/01-17 компанія передала ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується актами приймання-передачі майнових прав та квартири.

Відповідно до розпорядження Голосіївської районної державної адміністрації № 613 від 24 грудня 2020 року новозбудованому будинку було присвоєно адресу: « АДРЕСА_3 ».

Згодом заявник з`ясувала, що 04 січня 2021 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М. було зареєстроване за ТОВ «СП «АТАД - К» право власності на квартиру АДРЕСА_2 , майнові права на яку належать заявнику, що позбавляє останню можливості зареєструвати своє право власності на вказане майно внаслідок незаконних дій державного реєстратора Сазонової О. М. та ТОВ «СП «АТАД - К».

Крім того, 24 лютого 2021 року, отримавши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, заявник з`ясувала, що належна їй квартира була двічі відчужена, зокрема, 13 лютого 2021 року за договором купівлі-продажу ТОВ «СП «АТАД - К» продало спірну квартиру товариству з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ЕНТЕРПРАЙЗІС» (далі - ТОВ «ГЛОБАЛ ЕНТЕРПРАЙЗІС»), а останнє за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 18 лютого 2021 року передало спірну квартиру у власність товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ» (далі - ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ»).

З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «СП «АТАД - К», ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О. М., третя особа - ТОВ «ГЛОБАЛ ЕНТЕРПРАЙЗІС», про скасування реєстрації права власності на спірну квартиру, визнання права власності на майнові права на спірну квартиру, визнання права власності на вказану квартиру та витребування її з чужого незаконного володіння.

Враховуючи ту обставину, що в період з 13 по 18 лютого 2021 року вже двічі змінювалися власники вказаної квартири, існує ймовірність про відчуження ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ» спірної квартири третій особі, що з одного боку істотно ускладнить розгляд спору та затягне строк його розгляду, а і іншого боку подальші відчуження спірного об`єкту нерухомого майна може зробити неможливим виконання рішення суду про визнання права власності на майнові права на квартиру, визнання права власності на квартиру за заявником та витребування її з незаконного володіння у ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ».

З огляду на наведене, заявник вважає за необхідне до подачі позовної заяви до ТОВ «СП «АТАД - К», ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О. М., третя особа - ТОВ «ГЛОБАЛ ЕНТЕРПРАЙЗІС», про скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4 , визнання права власності на майнові права на спірну квартиру, визнання права власності на спірну квартиру та витребування її з чужого незаконного володіння, звернутися до суду із даною заявою про забезпечення такого майбутнього позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ» ().

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявники посилаються як на підстави вимог своєї заяви, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення, законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер (постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 755/1357/18).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Згідно із переліком видів забезпечення позову, наведених у частині першій статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, такий вид забезпечення позову як накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його виконання неможливим. Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

Як вбачається із фактичних обставин, викладених у даній заяві, між сторонами існують спірні правовідносини, предметом яких є право власності на квартиру АДРЕСА_2 , та витребування її з чужого незаконного володіння.

Згідно довідок від 16 листопада 2020 року, виданих директором ТОВ «СП «АТАД К», ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу майнових прав № 16/01-14 від 16 січня 2017 року оплатили за майнові права на квартиру АДРЕСА_2 , 2 954 418,00 грн, що становить 100% вартості майнових прав, тим самим набувши у власність майнові права на спірну квартиру.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04 січня 2021 року право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ТОВ «СП «АТАД К»; 13 лютого 2021 року - за ТОВ «ГЛОБАЛ ЕНТЕРПРАЙЗІС», а 18 лютого 2021 року - за ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ».

Тобто, за період з 13 по 18 лютого 2021 року двічі змінювалися власники спірної квартири.

Обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, свідчать про те, що між сторонами дійсно існує спір щодо квартири, загальною площею 122,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , тому суд вважає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, а саме, накладення арешту на вказану квартиру, яка на даний час перебуває у власності ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», є співмірним та виправданим заходом, який забезпечить можливість реального виконання судового рішення, у разі задоволення вимог ОСОБА_1 до ТОВ «СП «АТАД - К», ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О. М. про скасування реєстрації права власності на спірну квартиру, визнання права власності на ї майнові права, визнання права власності на спірну квартиру та витребування її з чужого незаконного володіння, а також забезпечить ефективне поновлення порушених прав заявника.

До такого висновку суд приходить, виходячи з розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку та співмірності між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом майбутньої позовної вимоги, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру не призведе до обмеження права володіння та користування зазначеним майном ТОВ «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», за яким зареєстрована вказана квартира, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним до вирішення спору в суді.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з вимогами частини третьої статті 154 ЦПК України.

Керуючись статтями 149-154 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Кучерина Богданом Васильовичем, про забезпечення позову в справі № 752/5753/21 до подання позовної заяви, задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ» (), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Заявник (позивач):

- ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Заінтересовані особи (відповідачі):

-товариство з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К», , адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 84/86, офіс 25;

-товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕБ-ДИЗАЙН ЕНД СОФТ СОЛЮШНЗ», , адреса: 01042, місто Київ, бульвар Дружби Народів, 19;

-приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, адреса: 01014, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 15, квартира № 1

Особа, що має отримати статус третьої особи - товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ ЕНТЕРПРАЙЗІС», , адреса: 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гоголя, 18-20.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 берзня 2021 року.

Суддя І. А. Кахно