Провадження № 2/750/511/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Маринченко О.А.
секретар судового засідання Шилова Ж.О.,
за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

29 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати неправомірним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 11 від 14 вересня 2020 року, в частині зняття з квартирного обліку у зв`язку із закінченням строку військової служби старшого прапорщика ОСОБА_2 , який був зарахований на квартирний облік на загальну чергу у військовій частині НОМЕР_1 з 03 грудня 2003 року, а також у списках осіб, що мають право на першочергове отримання жилих приміщень (як учасник бойових дій АТО, ООС) з 15 жовтня 2015 року; визнати неправомірним та скасувати пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2020 року № 508 «Про затвердження рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 », згідно якого старшого прапорщика ОСОБА_2 знято з квартирного обліку зі складом сім`ї 3 (три) особи: він 1976 року народження, дружина ОСОБА_3 - 1979 року народження, донька ОСОБА_4 - 2002 року народження у зв`язку із закінченням строку контракту. Також, позивач просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити старшого прапорщика ОСОБА_2 зі складом сім`ї 3 (три) особи, в тому числі дружина ОСОБА_3 , 1979 року народження та донька ОСОБА_4 , 2002 року народження, на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у м. Чернігові, у Військовій частині НОМЕР_1 на загальну чергу з 03 грудня 2003 року, а також у списках осіб, що мають право на першочергове отримання жилих приміщень (як учасник бойових дій АТО, ООС) з 15 жовтня 2015 року.

Обґрунтував позивач свій позов тим, що з 25 липня 1994 року по 22 серпня 2020 року він проходив військову службу у Збройних Силах України, його загальна вислуга у Збройних Силах України становить 27 років 06 місяців 11 днів. Під час проходження військової служби позивач був зарахований на квартирний облік на загальну чергу при Військовій частині НОМЕР_1 з 03 грудня 2003 року, а також перебував у списках осіб, що мають право на першочергове отримання жилих приміщень (як учасник бойових дій АТО, ООС) з 15 жовтня 2015 року зі складом сім`ї три особи. Проте, після звільнення з військової служби у запас на підставі пункту «а» частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» його було також знято і з квартирного обліку на підставі рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 14 вересня 2020 року, оформленого протоколом № 11, та пункту 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2020 № 508 «Про затвердження рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 », які позивач вважає неправомірними та такими, що підлягають скасуванню з поновленням його на квартирному обліку.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В установлений судом строк відповідачем подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач позов не визнає у повному обсязі, просить відмовити позивачу у його задоволенні, посилаючись на те, що Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що лише три категорії військовослужбовців, які при звільненні з військової служби в запас або у відставку можуть залишитися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зокрема, які звільнені з військової служби за віком, звільнені за станом здоров`я та у зв`язку зі скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів, однак, позивач не підпадає під жодну з них. Рішення житлової комісії військової частин НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 11 від 14 вересня 2020 року та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2020 року № 508 «Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 » є законними та обгрунтованими, оскільки прийняті в точній відповідності з вимогами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року та Інструкції № 380. Отже, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки військова частина не обмежувала право позивача на забезпечення житлом, а житлова комісія при прийнятті оскаржуваного рішення керувалася вимогами чинного законодавства та виконала їх у повному обсязі.

Позивачем подано відповідь на відзив, однак ухвалою суду від 05 березня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відповідь на відзив залишена судом без розгляду, у зв`язку з пропуском строку, встановленого судом, на її подачу.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в поданій відповіді на відзив представник позивача просив справу розглянути за їх відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві, просила відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій та для ветеранів військової служби, що підтверджується копіями посвідчень від 01 липня 2015 року та 26 жовтня 2020 року (а.с. 31, 32).
З 25 липня 1994 року по 22 серпня 2020 року позивач проходив військову службу у Збройних Силах України (а.с. 17-18).

Також, позивач перебував на обліку у Чернігівському гарнізоні та Військовій частині НОМЕР_1 з 03 грудня 2003 року складом сім`ї три особи, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання жилих приміщень з 15 жовтня 2015 року, що підтверджується копією довідки від 18 січня 2019 року № 250, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 (а.с. 30).

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 33-РС від 13 липня 2020 року відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старшого прапорщика ОСОБА_2 , інженера відділення автоматизованих систем управління військової частини НОМЕР_2 оперативного командування «Північ» було звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) та направлено його для зарахування на військовий облік до Чернігівського ОМТЦК та СП Чернігівської області (а.с. 12).
Вказаним наказом визначено, що вислуга років позивача у Збройних Силах становить: календарна 25 років 11 місяців, пільгова 27 років 4 місяці (а.с. 12).
Згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22 серпня 2020 року № 163 ОСОБА_2 з 22 серпня 2020 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Визначено, що вислуга його років у Збройних Силах України становить: календарна 26 років 27 днів; пільгова 01 рік 05 місяців 14 днів; загальна 27 років 06 місяців 11 днів (а.с. 13-14).
14 вересня 2020 року житловою комісією Військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення, яке оформлене протоколом № 11, згідно якого на підставі витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.08.2020 № 163, старшого прапорщика ОСОБА_2 , який був зарахований на квартирний облік на загальну чергу при Військовій частині НОМЕР_1 з 03.12.2003, а також у списках осіб, що мають право на першочергове отримання жилих приміщень (як учасник бойових дій АТО, ООС) з 15.10.2015 знято з квартирного обліку зі складом сім`ї 3 (три) особи: він 1976 року народження, дружина ОСОБА_3 1979 року народження, донька ОСОБА_4 2002 року народження у зв`язку із закінченням строку контракту (а.с. 15).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15 вересня 2020 року № 508 було затверджено протокол житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 14 вересня 2020 року № 11 та на підставі витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.08.2020 № 163, старшого прапорщика ОСОБА_2 , який був зарахований на квартирний облік на загальну чергу при Військовій частині НОМЕР_1 з 03.12.2003, а також у списках осіб, що мають право на першочергове отримання жилих приміщень (як учасник бойових дій АТО, ООС) з 15.10.2015, знято з квартирного обліку зі складом сім`ї 3 (три) особи у зв`язку із закінченням строку контракту (а.с. 16).
Згідно із довідкою від 20 лютого 2007 року № 555, виданою Бердичівською квартирно-експлуатаційною частиною, ОСОБА_2 перебував на квартирному обліку у м. Бердичеві, Військова частина НОМЕР_3 з 03.12.2003 по 20.02.2007 зі складом сім`ї 3 особи, а також у списках осіб, які мають право на першочергове, отримання жилих приміщень. Проживав у гуртожитку (а.с. 21).
Відповідно до довідки від 20 лютого 2007 року № 1461, виданої Бердичівською квартирно-експлуатаційною частиною, прапорщик ОСОБА_2 за період проходження служби в м. Бердичеві з 29.08.2003 по 20.02.2007 житловою площею не забезпечувався (а.с. 22).
Довідками від 18 січня 2019 року № 105 та від 18 лютого 2019 року № 469, виданими Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, підтверджено, що відповідно до наявної у відділі квартирного обліку та приватизації житлового фонду комп`ютерної бази приватизованого житла ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі у приватизації житла за адресами: АДРЕСА_1 , не брали. Також, інформація щодо приватизації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житла за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня (а.с. 28, 29).
Із довідок від 10 січня 2019 № 38 та від 21 січня 2019 № 86, виданих ТВБВ 10024/087 філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі у приватизації житла за адресами: АДРЕСА_1 та 1 АДРЕСА_3 , не приймали (а.с. 25, 26).
Згідно із довідкою від 22 січня 2019 року № 123.191-48/102, виданою ТВБВ 10024/0191 філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк» Рощину Миколі Григоровичу, на ТВБВ 10024/0191 в списках відсутня інформація про право отримання житлового приватизаційного чеку за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 27).
Також, відповідно до довідки про забезпечення житлом від 06 лютого 2019 № 285, виданої прапорщику ОСОБА_2 Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігів, під час проходження служби в смт. Гончарівське у військовій частині НОМЕР_4 він не отримував жиле приміщення (а.с. 23).
Довідкою від 02 квітня 2019 року № 103, виданою ТВБВ 10024/0118 філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», підтверджено, що ОСОБА_2 з 16 грудня 1993 року по 19 серпня 1997 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . За даною адресою житлові чеки на його ім`я не використані, в приватизації Державного житлового фонду він участі не приймав (а.с. 24).
З довідки про перебування на обліку від 21 вересня 2020 року № 537, виданої старшому прапорщику ОСОБА_2 Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігів, убачається, що під час проходження служби у м. Чернігові у Військовій частині НОМЕР_1 він перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 03.12.2003 по 15.09.2020, першочергово з 15.10.2015 по 15.09.2020 (а.с. 19).
Згідно із довідкою про забезпечення житлом від 21 вересня 2020 № 538, виданою Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернігів, старший прапорщик ОСОБА_2 під час проходження служби у м. Чернігові у Військовій частині НОМЕР_1 не отримував жиле приміщення (а.с. 20).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частина перша статті 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Стаття 47 Конституції України гарантує, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, а також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно із положеннями частин першої, другої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Згідно із пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Також, пунктом 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Відповідно до пункту 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, залишаються на квартирному обліку до отримання ними житла, зокрема і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Крім того, пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Також, згідно з пунктом 4 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, за військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Відповідно до пункту 21 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 розділу 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Подібні положення були також викладені у пунктах 2.16, 2.18 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 № 737, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380.

Крім того, пунктом 1 частини другої статті 40 Житлового кодексу УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17 (провадження № 61-10403св18); від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 (провадження № 61-14634св19); від 16 грудня 2020 року у справі № 748/122/20 (провадження № 61-9785св20).
Також, вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц (провадження № 14-169цс18).

Таким чином, враховуючи, що календарна вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років (26 років), загальна понад 27 років, а також те, що позивач перебував на квартирному обліку з 2003 року і знятий з нього у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

Враховуючи викладене, вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що грунтуються на законі, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код юридичної особи - НОМЕР_6 ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 11 від 14 вересня 2020 року, про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують покращення житлових умов старшого прапорщика ОСОБА_2 зі складом сім`ї 3 (три) особи.

Визнати незаконним та скасувати пункт № 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15 вересня 2020 № 508 «Про затвердження рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 », згідно якого старшого прапорщика ОСОБА_2 зі складом сім`ї 3 (три) особи було знято з квартирного обліку громадян, які потребують покращення житлових умов.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про поновлення старшого прапорщика ОСОБА_2 зі складом сім`ї 3 (три) особи, в тому числі дружина ОСОБА_3 , 1979 року народження та донька ОСОБА_4 , 2002 року народження, на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов в загальній черзі при військовій частині НОМЕР_1 з 03 грудня 2003 року, а також у списках осіб, що мають право на першочергове отримання жилих приміщень (як учасник бойових дій АТО, ООС) з 15 жовтня 2015 року.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 2522 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.03.2021.

Суддя