Справа № 307/2920/20
Провадження № 2/307/1445/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольги Вікторівни, де третя особа Приватний виконавець Роман Роман Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся в суд з позов в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольги Вікторівни, де третя особа Приватний виконавець Роман Роман Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно постанови приватного виконавця Романа Романа Михайловича від 15.07.2020 р. у виконавчому провадженні ВП № 62280195 описано та накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 196,3 кв.м., житловою площею 61,2 кв.м., що належить боржнику ОСОБА_1 .

Виконавче провадження ВП №62280195 відкрито приватним виконавцем Романом Романом Михайловичем з виконання виконавчого напису №674 виданого 07.04.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною.

Згідно зазначеного виконавчого напису запропоновано звернути стягнення на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0785 га, що належить ОСОБА_1 в цілій частині на праві приватної власності в цілій частині на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. від 08.05.2007 р. № 1840, на підставі договору іпотеки № 014/4044/74/32487 від 08.05.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М., зареєстрованого в реєстрі №1843, на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен банк Аваль», згідно кредитного договору №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. про погашення заборгованості, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 1 988 020 грн. 85 коп., по відсотках 1074,26 доларів США, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 25 752 грн. 46 коп.

Разом з цим, вважає, що виконавчий напис №674 від 07.04.2020р., виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Тячівського районного суду від 24.10.2008р. у цивільній справі №2-1665/08 розірвано кредитний договір №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. у розмірі462 352,32 грн. та судові витрати у сумі 1730 грн. Вказане рішення набуло законної сили 03.11.2008 року.

Відповідно до ч.1,4,5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За правилами частин 2 та 3 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, зобов`язання між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 , що виникли на підставі кредитного договору №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. припинилися з 03 листопада 2008 року у зв`язку з набранням рішенням Тячівського районного суду від 24.10.2008 р. у цивільній справі №2-1665/08 про розірвання зазначеного кредитного договору.

Виходячи з цього, основне зобов`язання - кредитний договір № 014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. укладений між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 , є припиненим з 03 листопада2008 року.

Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0785 га, що виникла на підставі договору іпотеки від договору іпотеки №014/4044/74/32487 від 08.05.2007р., є припиненою з моменту припинення основного зобов`язання, тобто з 03.11.2008 р.

З огляду на викладені обставини стверджує, що АТ «Райффайзен банк Аваль» не мав правових підстав звертати стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки іпотека вказаного майна на момент звернення стягнення була припиненою.

Відповідно до ч.1-3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону . Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріус або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Поряд з цим, жодних повідомлень чи вимог від АТ «Райффайзен банк Аваль» про усунення порушень зобов`язання про сплату заборгованості за кредитним договором позивачем не отримувалося.

До того ж, саме по собі повідомлення про усунення порушення зобов`язання, що виникло на підставі кредитного договору №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. не має жодного правового значення, оскільки зазначене зобов`язання є припиненим.

За приписами пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» встановлює умови вчинення виконавчих написів.

А саме, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до п. 2 Переліку документів, документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Пунктом 1.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пунктів 3.1. 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насам перед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

При вчиненні виконавчого напису банком не було надано документів, які підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 , тобто виключають можливість спору, оскільки заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за кредитним договором №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. складає 462 352,32 грн., що підтверджено судовим рішенням, яке набуло законної сили, а не 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 1 988 020 грн. 85 коп., по відсотках 1074,26 доларів США, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 25 752 грн. 46 коп., як зазначено у виконавчому написі нотаріуса.

Ухвалою Тячівського районного суду від 28 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні заяви старшого державного виконавця Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби про видачу дубліката виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн., який виданий 15.01.2008р. Тячівським районним судом.

Ухвалою Тячівського районного суду від 30 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн., який виданий 15.01.2008р. Тячівським районним судом та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн.

Ухвалою Тячівського районного суду від 16 січня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн., який виданий 15.01.2008р. Тячівським районним судом та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн.

Ухвалою Тячівського районного суду від 28 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн., який виданий 15.01.2008р. Тячівським районним судом та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн. Зазначені ухвали суду набули законної сили.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен банк Аваль» у жодному разі не можна вважати безспірною.

Крім цього, право вимоги АТ «Райффайзен банк Аваль» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки виникло з моменту припинення сплати ОСОБА_1 щомісячних платежів за кредитним договором, а цей факт мав місце у будь-якому випадку раніше 24.10.2008 р., тобто дня постановлення рішення Тячівського районного суду у цивільній справі №2-1665/08 про розірвання кредитного договору № 014/4044/74/32487 від 26.04.2007 р. та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. у розмірі 462 352,32 грн.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов`язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

В останньому випадку перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року (№ 6-20цс14), 18 червня 2014 року (№ 6-61цс14), та 03 червня 2015 року (№ 6-31цс15). Таким чином, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не звернуто уваги на пропуск встановлених законом строків, оскільки з дня виникнення у АТ «Райффайзен банк Аваль» права вимоги минуло більше трьох років.

Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 07.04.2020р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 674, згідно якого запропоновано звернути стягнення на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0785 га, що належить ОСОБА_1 за невиконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен банк Аваль», згідно кредитного договору №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. про погашення заборгованості, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 1 988 020 грн. 85 коп., по відсотках 1074,26 доларів США, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 25 752 грн. 46 коп. та стягнути з публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_1 1261 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду відзив в якому проти заявленого позову заперечує.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що 26 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту та громадянином України ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/4044/74/32487, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 90 000 доларів США 00 центів строком до 25.04.2027 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 12,850 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 08 травня 2007 р. між Банком (Іпотекодержатель) та громадянином України ОСОБА_1 (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 014/4044/74/32487, який було посвідчено приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. зареєстрований в реєстрі за № 1843.

Предметом іпотеки згідно умов п. 1.2. Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (нова назва АДРЕСА_2 ), що знаходиться на земельній ділянці, площею - 0,0785 га., та який належить Іпотекодавцю на праві приватної власності в цілій частині на підставі Договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. від 08.05.2007 року, за реєстровим номером 1840.

Відповідно до умов п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим Договором або за Кредитним договором або Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5. Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завдані порушенням зобов`язання , необхідних витрат пов`язаних з утриманням та реалізацією предмета іпотеки.

Відповідно до умов розділу 5 Договору іпотеки передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в тому числі на підставі вчинення виконавчого напису.

Згідно п. 5.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основаного зобов`язання і наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповернень у встановлені Кредитним договором строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (не штрафних санкцій).

У відповідності до р.9 Кредитного договору строк дії Кредитного договору - повного погашення кредитної заборгованості Позичальника за цим Договором».

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.05.2003 року № 898-ІV (Надалі по тексту «Закон № 898-ІУ »), іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбачену Законом № 898-ІV.

Відповідно до ч. 7 Закону № 898-ІV за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону № 898-ІУ, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону № 898-ІУ звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що оспорюваний виконавчий напис вчинений за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Рішенням Тячівського районного суду від 24.10.2008 р. по справі № 2-1665/08 задоволено позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість станом на 22.07.2008 року у розмірі 95 527,34 дол.США, що становить 462352.32 грн., а саме: 88625,00 дол. США, що становить 428945,00 грн,- заборгованість по кредиту; 2912,99 дол.США, що становить 14098,87 грн - заборгованість по відсотках; 3512,50 дол.США, що становить 17000,50 грн. - пеня за кредит; 476,85 дол.США , що становить 2307,95грн. - пеня по відсотках. Отже, рішенням суду від 24.10.2008 року зазначено гривневий еквівалент суми боргу ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно із рішенням суду, яким зафіксовано розмір боргу та з розрахунку якого виходив суд (про що зазначено в мотивувальній частині рішення) борг по Кредитному договору станом на день ухвалення судом рішення по кредиту становив саме 95527,34 дол.США (борг у валюті кредиту), що становить розмір менший за розмір стягнення за виконавчим написом у розмірі 84004,26 дол.США. Отже, цей розмір боргу не може оспорюватися боржником.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати ВС постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446 цс 18 належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Щодо повідомлень та вимог від АТ «Райффайзен Банк Аваль» про усунення порушень зобов`язання про сплату заборгованості за Кредитним договором то такі надсилалися боржникові, про те вся кореспонденція, що надсилається боржникові повертається без вручення та з урахуванням надіслання адресату повідомлень про отримання, а також неможливості вручення строк повернення таких становить два-три місяці.

Постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 року (6-887цс17) зазначає про те, що «суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд повинен розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13.03.2017 у постанові №6-224цс17, відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотек повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно з ст. 599 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Посилання позивача на рішення суду від 24.10.2008р., яким розірвано Кредитний договір є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки правовідносини з приводу виконання умов, передбачених Кредитним договором не припиняються аж до виконання сторонами умов такого зобов`язання.

Звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно з статтею 599 ЦК України.

У зв`язку з викладеним, вважають, що доводи позивача є безпідставними та не узгоджуються з обставинами справи, а вимоги є такими, що не відповідають положенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

При вчиненні виконавчих написів нотаріуси керуються Цивільним кодексом України, Законом України "Про нотаріат". Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" тощо. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" також передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, у п.п. 3.1, 3.5 глави 16 розділу II передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29.06.1999 ( далі - Перелік документів), передбачено, що для стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Тобто вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Отже, Банк врахував вказані вимоги закону , звертаючись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про вчинення виконавчого напису додав до неї весь пакет документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку та дії відповідача узгоджуються з положеннями чинного законодавства.

Вважають, що жодних доказів, які підтверджують позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, вчиненого 27.04.2020 р. по Договору іпотеки № 014/4044/74/32487 від 08.05.2007р., укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль», позивачем не надано, а вимоги, які грунтуються на наведених доказах є безпідставними.

Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О.В. в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Третя особа приватний виконавець Роман Р.М. в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

В судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту та громадянином України ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/4044/74/32487, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 90 000 доларів США 00 центів строком до 25.04.2027 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 12,850 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 08 травня 2007 р. між Банком (Іпотекодержатель) та громадянином України ОСОБА_1 (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 014/4044/74/32487, який було посвідчено приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. зареєстрований в реєстрі за № 1843.

Предметом іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (нова назва АДРЕСА_2 ), що знаходиться на земельній ділянці, площею - 0,0785 га., та який належить Іпотекодавцю на праві приватної власності в цілій частині на підставі Договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. від 08.05.2007 року, за реєстровим номером 1840.

Відповідно до рішення Тячівського районного суду від 24.10.2008р. у цивільній справі №2-1665/08 розірвано кредитний договір №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. у розмірі 462 352,32 грн. та судові витрати у сумі 1730 грн. Вказане рішення набуло законної сили 03.11.2008 року.

Згідно виконавчого напису №674 виданого 07.04.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною запропоновано звернути стягнення на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0785 га, що належить ОСОБА_1 в цілій частині на праві приватної власності в цілій частині на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. від 08.05.2007 р. № 1840, на підставі договору іпотеки № 014/4044/74/32487 від 08.05.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М., зареєстрованого в реєстрі №1843, на забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен банк Аваль», згідно кредитного договору №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. про погашення заборгованості, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 1 988 020 грн. 85 коп., по відсотках 1074,26 доларів США, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 25 752 грн. 46 коп.

Відповідно до постанови приватного виконавця Романа Романа Михайловича від 15.07.2020 р. у виконавчому провадженні ВП № 62280195 описано та накладено арешт на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 196,3 кв.м., житловою площею 61,2 кв.м., що належить боржнику ОСОБА_1 .

Виконавче провадження ВП №62280195 відкрито приватним виконавцем Романом Романом Михайловичем з виконання виконавчого напису №674 виданого 07.04.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною.

Також, судом встановлено, що ухвалою Тячівського районного суду від 28 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні заяви старшого державного виконавця Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби про видачу дубліката виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн., який виданий 15.01.2008р. Тячівським районним судом.

Ухвалою Тячівського районного суду від 30 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн., який виданий 15.01.2008р. Тячівським районним судом та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн.

Ухвалою Тячівського районного суду від 16 січня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн., який виданий 15.01.2008р. Тячівським районним судом та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн.

Ухвалою Тячівського районного суду від 28 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн., який виданий 15.01.2008р. Тячівським районним судом та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1665/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 464 082,32 грн. Зазначені ухвали суду набули законної сили.

Відповідно до п.19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до з вимогами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону.

Відповідно до п.2.1 Глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Згідно п.3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно із п.3.2 Глави 16 Розділу 2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172.

Пунктом 3.5 Глави 16 Розділу 2 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суд вважає, що на час вчинення оспорюваного напису, наявність судового рішення від 24 жовтня 2008 року про стягнення боргу з позивача в користь відповідача в сумі 462 352,32 грн., підтверджує спірність заборгованості ОСОБА_1 ..

Так, заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за кредитним договором №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. складає 462 352,32 грн., що підтверджено вказаним судовим рішенням, яке набуло законної сили, а не 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору, що становить 1 988 020 грн. 85 коп., по відсотках 1074,26 доларів США, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 25 752 грн. 46 коп., як зазначено у виконавчому написі нотаріуса.

Крім цього, згідно висновків Верховного суду України, що містяться у правовій позиції, висловлені ВС України в постанові від 29.10.2014 року у справі №6-169цс14, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту ( місяця, дня) невиконання позичальниками кожного з цих зобов`язань.

Також, в правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 4 березня 2015 року у справі № 6-27цс 15, зазначено наступне: «Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Тобто, із вказаних норм права вбачається не тільки обмеженість строками можливості вчинення напису нотаріусом, а й що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування.

Як встановлено судом право вимоги АТ «Райффайзен банк Аваль» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки виникло з моменту припинення сплати ОСОБА_1 щомісячних платежів за кредитним договором, а цей факт мав місце у будь-якому випадку раніше 24.10.2008 р., тобто дня постановлення рішення Тячівського районного суду у цивільній справі №2-1665/08 про розірвання кредитного договору № 014/4044/74/32487 від 26.04.2007 р. та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. у розмірі 462 352,32 грн.

Таким чином, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не звернуто уваги на пропуск строків давності, оскільки з дня виникнення права вимоги про стягнення суми заборгованості по кредитному договору № 014/4044/74/32487 від 26.04.2007 р. минуло більше трьох років, та що свідчить про наявність спору між сторонами щодо наявності заборгованості по кредитному договору саме в тій сумі, яка зазначена в оспорюваному виконавчому написі.

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача ПАТ «Райффайзен банк Аваль»

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 223, 247, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.2.1, 3.1, 3.2, 3.5, Глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 07.04.2020р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 674, згідно якого запропоновано звернути стягнення на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0785 га, що належить ОСОБА_1 за невиконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ВАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен банк Аваль», згідно кредитного договору №014/4044/74/32487 від 26.04.2007р. про погашення заборгованості, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 1 988 020 грн. 85 коп., по відсотках 1074,26 доларів США, розмір якої станом на дату розрахунку 02.12.2019р. становить: за кредитом: 82 930,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на дату закінчення строку кредитного договору становить 25 752 грн. 46 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» на користь ОСОБА_1 1261 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду від 09 жовтня 2020 року шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 674 виданого 07.04.2020 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольгою Вікторівною, у виконавчому провадженні ВП № 62280195, відкритому приватним виконавцем Романом Романом Михайловичем,до набрання рішенням по справі законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ПАТ «Райффайзен банк Аваль», , місцезнаходження: м. Київ, вул..Лєскова,9.

Відповідач: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Ольга Вікторівна, місце знаходження м. Київ, вул.. Льва Толстого,57.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, місцезнаходження: м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 40, Закарпатської області.

Суддя: В.В.Чопик