Ухвала

05 березня 2021 року

м. Київ

справа № 200/5548/16-ц

провадження № 61-9645св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року у складі судді Єлісєєвої Т. Ю та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД») про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Позов обґрунтовано тим, що протягом 2012-2013 років між ОСОБА_1 та ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» укладено договори про пайову участь в фінансуванні будівництва багатофункціонального офісного центру з торгівельною площею на АДРЕСА_1 , відповідно до умов яких позивач, як пайовик, зобов`язався внести грошові кошти у якості паю на наступних умовах: за договором від 28 серпня 2012 року № 0112/304-100 - 442 962 дол. США в строк до 20 вересня 2012 року; за договором від 28 серпня 2012 року № 0111/304-99 - 374 255 дол. США в строк до 20 вересня 2012 року; за договором від 15 січня 2013 року № 0049/304-96 - 630 450 дол. США в строк до 15 січня 2013 року; за договором від 15 січня 2013 року № 0048/304/95 - 449 350 дол. США в строк до 15 січня 2013 року. У позові ОСОБА_1 зазначав, що ТОВ фірма «Консоль ЛТД» своїх зобов`язань щодо передачі належних йому часток у натурі у вигляді офісних приміщень не виконало, чим порушило його майнові права. Враховуючи наведене, позивач просив визнати за ним право власності на об`єкти незавершеного будівництва.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт незавершеного будівництва - офісне приміщення № 1 в осях А?В:812, літ. «А», за адресою: АДРЕСА_1 , на 0-му поверсі, загальною площею 151,08 кв. м, яка складається з: приміщення № 101 - торговий зал, загальною площею 130,08 кв. м; приміщення № 102 - вбиральня, загальною площею 3,70 кв. м; приміщення № 103 - санвузол, загальною площею 2,60 кв. м; приміщення № 104 - приміщення, загальною площею 14,70 кв. м, з подальшою реєстрацією права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт незавершеного будівництва - офісне приміщення № 2 в осях А-В:7-12, літ. «А», за тією ж адресою на 1-му поверсі, загальною площею 327,83 кв. м, яка складається з: приміщення № 201 - торговий зал, загальною площею 313,43 кв. м; приміщення № 202 - приміщення персоналу, загальною площею 7,90 кв. м; приміщення № 203 - коридор, загальною площею 3,50 кв. м; приміщення № 204 - санвузол, загальною площею 3,00 кв. м з подальшою реєстрацією права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт незавершеного будівництва - офісне приміщення № 3 в осях А-В:7-12, літ. «А», за тією ж адресою на 2-му поверсі, загальною площею 368,1 кв. м, яка складається з: приміщення № 301 - торговий зал, загальною площею 353,70 кв. м; приміщення № 302 - приміщення персоналу, загальною площею 7,90 кв. м; приміщення № 303 - коридор, загальною площею 3,50 кв. м; приміщення № 304 - санвузол, загальною площею 3,00 кв. м, з подальшою реєстрацією права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт незавершеного будівництва - офісне приміщення № 4 в осях А-В:6-12, літ. «А», за тією ж адресою на 3-му поверсі, загальною площею 469,05 кв. м, яка складається з: приміщення № 401 - торговий зал, загальною площею 454,65 кв. м; приміщення № 402 - приміщення персоналу, загальною площею 7,90 кв. м; приміщення 403 - коридор, загальною площею 3,50 кв. м; приміщення № 404 - санвузол, загальною площею 3,00 кв. м, з подальшою реєстрацією права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із доведеності факту неналежного виконання ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» умов договорів про пайову участь в фінансуванні будівництва багатофункціонального офісного центру щодо передачі у власність позивачу спірних об`єктів.

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржили ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_2 . При цьому останній посилався на те, що оскарженим рішенням вирішено питання про його права та обов`язки з огляду на те, що саме він є власником спірного майна на підставі договорів пайової участі у будівництві від 14 березня 2012 року (щодо двох спірних об`єктів) та договорів купівлі-продажу предмета іпотеки від 11 квітня 2014 року (щодо двох спірних об`єктів).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Апеляційний суд мотивував рішення тим, що суд першої інстанції вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_2 (власника спірних об`єктів) - особи, яка не брала участі у справі, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено. Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених у рішенні підстав є передчасними. Зокрема суд апеляційний суд не з`ясував, у чому саме полягає порушення прав ОСОБА_2 рішенням суду першої інстанції; не обґрунтував права останнього як власника вимагати визнання за собою права на спірні об`єкти та не встановив на якій саме правовій підставі він набув у власність спірне майно.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року в задоволенні апеляційних скарг ТОВ фірми «Консоль ЛТД» та ОСОБА_2 відмовлено. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційні скарги суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про доведеність порушення прав ОСОБА_1 на результат інвестицій за договорами про пайову участь у фінансуванні будівництва, зазначивши при цьому, що ОСОБА_2 не довів належними доказами на якій правовій підставі, чим це підтверджується, коли та за яких обставин він набув у власність спірну нерухомість.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У червні 2020 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 200/8714/13-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази. Також вважає, що справу розглянуто неповноважним судом (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У липні 2020 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Окрім цього, судові витрати за подання касаційної скарги покласти на позивача.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 16 жовтня 2019 року у справі № 761/5156/13-ц; від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б; від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц; у постановах Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 2-4435/2008 року; від 29 березня 2018 року у справі № 909/935/15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ТОВ фірми «Консоль ЛТД», належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У вересні 2020 року засобами поштового зв`язку надійшло пояснення від ОСОБА_1 щодо касаційних скарг ОСОБА_2 та ТОВ фірми «Консоль ЛТД», в якому просить відмовити у задоволенні цих касаційних скарг та залишити без змін рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, оскільки вони є законним та обґрунтованими.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, з підстав визначених пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано з суду першої інстанції матеріали цивільної справи № 200/5548/16-ц; надано іншим учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу. Касаційна скарга також містить клопотання про закриття провадження у справі № 200/5548/16-ц та передачу матеріалів до Господарського суду Київської області, на розгляді якого перебуває справа № 911/5186/14 про банкрутство ТОВ фірми «Консоль ЛТД».

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ фірми «Консоль ЛТД» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року, з підстав визначених пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; надано іншим учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

У серпні 2020 року матеріали справи № 200/5548/16-ц надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, за касаційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 24 березня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик