Провадження № 2/761/1211/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі: Дмитрієві Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бучанська міська рада Київської області, про визначення місця проживання дітей до досягнення ними 14-ти річного віку, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народилися спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До літа 2017 року сторони з малолітними дітьми проживали разом.

В подальшому фактичні шлюбні відносини припинились.

Позивач разом із дітьми проживає у квартирі, що належить батькові позивача.

Позивач має гарні стосунки з зі своїми батьками, має належний матеріальний стан, має можливість приділяти достатньо часу для спілкування з дітьми, їх виховання та матеріальне забезпечення.

Відповідач лише періодично цікавиться дітьми та іноді відвідує їх навчальні заклади.

Позивач просить визначити місце проживання дітей разом з нею.

Ухвалою суду від 07.02.2020 у вказаній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем відзив на позовну заяву не надавався.

18.02.2021 підготовче судове засідання закрите, а справу призначено до розгляд по суті.

В судовому засіданні 26.02.2021 представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа явку в судове засідання свого представника не забезпечила, направила до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи рішення та висновку щодо визначення місця проживання дітей, висловивши свою думку щодо можливості задоволення позову, та просила слухати справу у відсутності свого представника,

Оскільки представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Протягом спільного проживання у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, долученими до матеріалів справи.

До літа 2017 року сторони з малолітними дітьми проживали разом.

В подальшому фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились.

На момент розгляду справи позивач разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач проживає окремо.

Згідно рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області № 986 від 15.12.2020 місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено з матір`ю дітей - ОСОБА_1 .

Згідно висновку Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради № 986 від 15.12.2020, остання вважає за доцільне визначити місце проживання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю дітей - ОСОБА_1 .

На підтвердження позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей позивачем надано довідки про реєстрацію місця проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 ; довідка про навчання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у гімназії № 48 Шевченківського району м. Києва; довідку-характеристику на дитину - ОСОБА_3 , який навчається у 4-му класі вказаної гімназії, характеризується позитивно. Згідно вказаної довідки-характеристики, усі питання щодо навчання та виховання дитини вирішуються з матір`ю дитини, яка бере активну участь у житті класу, де навчається ОСОБА_3 , відвідує батьківські збори, оплачує харчування та екскурсії сина, при цьому батько дитини лише іноді відвідував гімназію та забирав дитину зі школи; довідку-характеристику на дитину - ОСОБА_4 , який навчається у 2-му класі вказаної гімназії, характеризується позитивно. Згідно вказаної довідки-характеристики, мати дитини активно цікавиться шкільним життям сина, відвідує батьківські збори, співпрацює з адміністрацією гімназії та відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, при цьому батько дитини лише іноді забирав дитину з групи продовженого дня та декілька разів відвідував урочисті виховні заходи, у яких брав учать його син; довідки №№ 58, 59 від 06.08.2019, видані дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 54, який відвідував ОСОБА_5 та відвідує ОСОБА_6 . Згідно вказаних довідок позивач постійно цікавиться розвитком сина та доньки, бере активну участь у заходах закладу, відвідує батьківські збори; довідку № 47148 від 05.08.2019, видану ПНД № 1 про те, що позивач не перебуває на обліку у лікаря-психіатра; довідку № 418951 від 05.08.2019, видану Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія» про те, що позивач під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

Судом встановлено, що діти проживають разом із позивачем, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки.

Під час спілкування працівників Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради із малолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 останні виявили бажання проживати разом із позивачем.

Суд при розгляді вказаної справи бере до уваги висновки Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та є належними доказами.

Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Частиною четвертою та п`ятою статті 19 СК України передбачено обов`язкову участь органу опіки та піклування при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її виховані, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з висновком від 15.12.2020 Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вбачається за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено з матір`ю дітей - ОСОБА_1 .

Суд приймає вказаний висновок до уваги і вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей, а також узгоджується з іншими доказами по справі.

Позивач, яка є матір`ю дітей, піклується про них, любить їх, займається їх вихованням та розвитком.

Обставин, які б свідчили про аморальну або неналежну поведінку матері по відношенню до дітей, що може зашкодити розвиткові дітей, судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

11.07.2017 Європейським судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України» у якому було встановлено порушення Україною статті 8 Декларації, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував позитивні зобов`язання держави щодо забезпечення вказаних інтересів в аспекті дотримання статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вказував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови. По-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків з сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або неблагонадійною. По-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним («Neulinger and Shuruk v. Switzerland» від 8 січня 2009 року, заява № 41615/07, «Mamchur v. Ukraine» від 16 липня 2015 року, заява № 10383/09).

З урахуванням наведеного, при вирішенні даного спору щодо місця проживання дітей суд виходить з поняття «найкращих інтересів дитини».

За правилами статей 2, 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд враховує наступні обставини справи: діти сторін з народження постійно проживають разом з матір`ю; інтереси дітей; увагу матері до дітей та її турбота, наявність матеріально-побутових умов позивача; розвиток дітей в спокійному та стійкому середовищі, в атмосфері любові, емоційної стабільності та матеріальної забезпеченості, емоційний, психологічний, матеріальний, віковий та медичний чинники; результати спілкування з дітьми працівників Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення, а тому визначає місце проживання дітей разом з матір`ю, при цьому суд не вбачає правових підстав для визначення місця проживання дітей за конкретною адресою та вважає, що визначення місця проживання дітей разом з матір`ю без вказівки конкретної адреси є належним захистом інтересів дітей, а також не потягне виникнення в майбутньому перешкод в разі зміни місця проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12-13, 49, 76-80, 133, 141, 263-265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бучанська міська рада Київської області, про визначення місця проживання дітей до досягнення ними 14-ти річного віку - задовольнити в повному обсязі.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) до досягнення малолітніми дітьми чотирнадцятирічного віку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04.03.2021.

Суддя: