Єдиний унікальний номер 448/152/21
Провадження № 2/448/282/21
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
08.02.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», про захист прав споживачів, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним цивільним позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» про захист прав споживачів, у якому просить визнати недійсним договір позики №974948 від 30.07.2020р., укладений між нею ( ОСОБА_1 ) та ТОВ «СС ЛОУН», право вимоги за яким перейшло ТОВ «ФІНФОРС».
Ознайомившись із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 вважаю, що таку необхідно залишити без руху виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити відомості: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Однак дана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.
Пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Із п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція - зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Виходячи зі змісту Закону України «Про захист прав споживачів», права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.
Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.
Відтак, позивачка ОСОБА_1 , вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язана викласти зміст позовних вимог та обставини, якими вона обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються саме Законом України «Про захист прав споживачів».
Однак, в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог, позивачка ОСОБА_1 в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України у поданій позовній заяві не виклала обставини, якими вона обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів» із покликанням на докази, що підтверджують вказані обставини.
Враховуючи вищенаведене, необґрунтованим є і покликання позивачки на ч.5 ст.28 ЦПК України, яка передбачає можливість звернення до суду з позовом про захист прав споживачів за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, а також на ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відтак, на даний час суд не вбачає підстав для звільнення позивачки ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн.
Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (908 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (11 350 гривень).
Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.)
З позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_1 просить визнати недійсним договір позики №974948 від 30.07.2020р., укладений між нею та ТОВ «СС Лоун», право вимоги за яким перейшло ТОВ «Фінфорс».
Отже, позивачка звернулася до суду з позовною заявою, яка містить вимогу немайнового характеру (про визнання недійсним договору позики), за подання якої відповідно передбачено сплату судового збору у розмірі 908 гривень (підп.2 п.1 ч.2. ст.4 Закону України «Про судовий збір»).
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.
Згідно з ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з частинами 2, 4, 5 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним договір позики, укладений між нею та відповідачем. Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не долучено до позовної заяви оспорюваного договору, натомість нею подано клопотання про витребування доказів у відповідача без зазначення причин щодо неможливості самостійно отримати та надати суду згаданий доказ, із долученням відповідних доказів таких намагань.
Так, згідно вимог ч.2 ст.84 ЦПК України, у клопотанні про витребування доказів судом повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Заявлене ж позивачкою ОСОБА_1 клопотання про витребування документів в порядку ст.84 ЦПК України подане без належного обґрунтування, зокрема без надання доказів звернення позивачки за отриманням таких документів та відмови їй у наданні таких.
Крім того, позивачкою в достатньому обсязі не обґрунтовано порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів відповідачем по справі, не зазначено та не надано доказів щодо укладення між нею та ТОВ «СС Лоун»оспорюваного договору позики №974948 від 30.07.2020р., так і доказів про перехід права вимоги (прав та обов`язків) від ТОВ «СС Лоун» до ТОВ «Фінфорс» стосовно договору, укладеного з ОСОБА_1 ; у позовній заяві позивачкою зазначаються різні номери укладеного договору (то №368878039, то №974948). Зі змісту позову не зрозуміло, чи взагалі було укладено договірні відносини між позивачем та відповідачем (чи третьої особою).
Також, всупереч ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивачкою не вказано:
- на виконання п.6 ч.3 ст.175 ЦПК відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
- на виконання п.7 ч.3 ст.175 ЦПК відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
- на виконання п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Невірно позивачкою ОСОБА_1 зазначене і місцезнаходження третьої особи по справі, зокрема Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», оскільки такі відомості, що зазначені в позовній заяві, не відповідають відомостями щодо місцязнаходження ТОВ «СС ЛОУН», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.
Згідно ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві
Таким чином, позивачці ОСОБА_1 слід виправити зазначені недоліки позовної заяви.
Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити позивачці ОСОБА_1 терміном десять днів із дня отримання копії ухвали суду.
Враховуючи наведене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя. -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», третя сторона Товариство з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», про захист прав споживачів - залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що у випадку виконання нею у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше така вважається неподаною та повертається позивачу з усіма доданими документами.
Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак