Справа 431/5385/20
Провадження № 2/431/203/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Ткач О.В.,

за участю секретаря Петрової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради у складі Чмирівської об`єднаної територіальної громади Старобільського району Луганської області про визнання права власності в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чмирівської сільської ради у складі Чмирівської об`єднаної територіальної громади Старобільського району Луганської області про визнання права власності в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має. В нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Похованням померлого займався батько позивача ОСОБА_3 . Оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не було, то позивач добросовісно і відкрито володів домоволодінням померлого більше десяти років, доглядав будинок, користувався земельною ділянкою, робив поточні ремонти, на сусідній ділянці будував будинок, який було введено в експлуатацію та зареєстровано у 2012 році. На підставі чого позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давності, на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: А-1 житловий будинок, а прибудова, Б-В сараї, № 1-2 огорожа.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідач по справі - Чмирівська сільська рада у складі Чмирівської об`єднаної територіальної громади Старобільського району Луганської області у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне:

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.12.2007 р., виданого Чмирівською сільською радою Старобільського району Луганської області, актовий запис про смерть № 59, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно: домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 17-19).

Спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має. В нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Похованням померлого ОСОБА_2 займався його сусід батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою № 2582 від 03.12.2007, виданою виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 , позивач добросовісно і відкрито володів домоволодінням померлого більше десяти років, доглядав будинок, користувався земельною ділянкою, робив поточні ремонти, на сусідній ділянці будував будинок, який було введено в експлуатацію та зареєстровано у 2012 році.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіла та продовжує відкрито, безперервно користуватися спірною квартирою, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набув право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Судові витрати пов`язані з розглядом справи не стягувати з відповідача, оскільки позивач не просить стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 247, 258-259, 263-268, 279 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Чмирівської сільської ради у складі Чмирівської об`єднаної територіальної громади Старобільського району Луганської області про визнання права власності в порядку набувальної давності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку набувальної давності, на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з: А-1 житловий будинок, а прибудова, Б-В сараї, № 1-2 огорожа.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Ткач