Справа № 752/418/21
Провадження №: 4-с/752/222/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді: Мазура Ю.Ю.

секретаря - Луценко А.В.,

за участю сторони - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2021 провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - закрито.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2021 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2021 скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - прийнято до розгляду.

В якості обґрунтувань поданої скарги ОСОБА_2 зазначає, що в провадженні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 28621139 з примусового виконання виконавчого листа № 2-142/10, виданого 19.11.2010 р. Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ НАСК «Оранта» 52293,98 грн. Заявник зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2010 задоволено позов ВАТ НАСК «Оранта». Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування в сумі 51761 грн. 37 коп., судовий збір в сумі 517 грн. 61 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15 грн. 00 коп., а всього 52293 грн. 98 коп. Постановою від 14.09.2011 державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 28621139. Постановою від 14.09.2011 державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві накладено арешт на майно боржника. Постановою від 23.11.2012 державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві повернено виконавчий лист стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 27.11.2020 із відомостей, що містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 дізнався, що 26.09.2011 до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця від 14.09.2011 ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було внесено обтяження - арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 11645860. Особа, майно/право, якої обтяжується - ОСОБА_2 . Заявник, посилаючись на відомості, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, зазначає, що він не є боржником по будь-яким виконавчим провадженням. в тому числі у ВП № 28621139.

Враховуючи викладене, заявник просив визнати неправомірними дії державного виконавця з відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника - ОСОБА_2 в межах ВП № 28621139, визнати протиправними та скасувати постанову від 14.09.2011 про відкриття виконавчого провадження та постанову від 14.09.2011 про арешт майна боржника, зобов`язавши державного виконавця вчинити дії щодо скасування всіх вжитих заходів примусового виконання виконавчого документа в межах виконавчого провадження № 28621139.

В судове засідання з`явився представник заявника, просив задовольнити скаргу та зауважив, що 26.09.2011 до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця від 14.09.2011 ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві було внесено обтяження - арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 11645860. Особа, майно/право, якої обтяжується - ОСОБА_2 .

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності особи, яка подала скаргу, державного виконавця та заінтересованих осіб.

Суд дослідивши матеріали скарги, вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2010 позов ВАТ НАСК «Оранта» до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у сумі 51761,37 грн, судовий збір у сумі 517,61 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 15,00 грн, всього 52293,98 грн. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ВАТ НАСК «Оранта» страхове відшкодування у сумі 25296,00 грн, судовий збір у сумі 252,96 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 15,00грн, а всього в сумі 25563,96 грн.

На виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження № 28621139 з примусового виконання виконавчого листа № 2-142/10, виданого 19 листопада 2010 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ НАСК «Оранта» коштів у розмірі 52293,98 грн.

Постановою від 14 вересня 2011 року державного виконавця відкрито виконавче провадження № 28621139.

Постановою від 14 вересня 2011 року державного виконавця накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою від 23 листопада 2012 року державного виконавця виконавчий документ повернено стягувачеві на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому провадженні № 28621139 постановою від 23 листопада 2012 року державного виконавця виконавчий документ повернено стягувачеві на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року (в редакції чинній на час вчинення оспорюваних виконавчих дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі його письмової заяви передбачено п.1 ч.1 ст. 47 цього Закону. Положення ч. 5 цієї норми законодавства вказувала на те, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення оспорюваних виконавчих дій) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В силу ч.2 ст. 82 вказаного Закону боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З наведених обставин справи вбачається, що виконавчий документ було повернено стягувачу у зв`язку з тим, що вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними, що не позбавляло його права повторного звернення. Діюче на той час законодавство, у такому випадку не покладало на державного виконавця обов`язок щодо скасування усіх застосованих обмежувальних заходів.

Крім того, заявник зазначає, що про накладений арешт йому стало відомо лише 27.11.2020, проте, як встановлено судом ОСОБА_2 вже звертався зі скаргою у 2015 (справа № 752/19000/15-ц), за позовом ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, а саме про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, який накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 1235/4 від 26.09.2011. У вказаному позові відмовлено. Разом з цим, у справі № 752/10082/18-ц, скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», щодо арешту майна боржника - залишено без задоволення.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не надав докази того, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.02.2010 виконано щодо стягнення з нього грошових коштів у розмірі 52293,98 грн.

Таким чином, з наданих матеріалів справи суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв у межах Закону України «Про виконавче провадження» та з його боку прав заявника порушено не було.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Ю.Ю.Мазур