Номер провадження: 22-ц/813/447/21
Номер справи місцевого суду: 505/27/20
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №505/27/20 за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2020 року у складі судді Вергопуло А.К., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії, звернувшись 9 січня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 19 жовтня 2018 року заборгованість станом на 24 вересня 2019 року в загальній сумі 20943,56 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн. (а.с.2-5).

Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 січня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.41).

Відповідач ОСОБА_1 відзив не подав.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2020 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в загальній сумі 20728,29 грн., судові витрати в сумі 1921,00 грн. (а.с.76-77).

Висновок суду в частині відмови у стягненні комісії обґрунтовано недоведеністю вимог.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Державний ощадний банк України» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні комісії і ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення комісії в сумі 215,28 грн., а також змінити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 4802,50 грн. (а.с.80-85).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному.

19 жовтня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання №129849416 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Підписанням вказаної заяви позичальник підтвердив, що до підписання даної Заяви банк ознайомив його з орієнтовною сукупною вартістю кредиту, а позичальник ознайомився з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який міститься в додатку до цієї Заяви. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі й ті, що витікають з кредитного договору. Пунктом 6.8 Заяви про приєднання передбачено, що комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит 2,99% від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу. Згідно п.п.1.20 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка блокується. Умовами частини 2 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» законодавцем в диспозитивному порядку закріплено, що у договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Оскільки між сторонами у письмовій формі погоджено умови щодо сплати комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит в розмірі 2,99% від суми таких коштів, то у позичальника виникло зобов`язання щодо сплати комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих у кредит. З виписки по рахунку № НОМЕР_1 ….3000 та розрахунку заборгованості станом на 24 вересня 2019 року за період з 24 жовтня 2018 року по 26 квітня 2019 року відповідачу ОСОБА_1 було нараховано всього 513,24 грн., з яких відповідач самостійно сплатив 297,96 грн., залишок непогашеної заборгованості становить 215,28 грн., яка була нарахована банком 6 березня 2019 року у зв`язку з отриманням ОСОБА_2 6 березня 2019 року кредитних коштів у розмірі 7200,00 грн., які в подальшому були зняті як готівкові кошти з використанням платіжного терміналу, що підтверджується випискою по рахунку, що є первинним бухгалтерським документом та відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом в підтвердження визначених обставин.

Комісійна винагорода в розмірі 215,28 грн. була нарахована наступним чином: 7200 грн. (зняті кредитні готівкові кошти з використанням платіжного терміналу) х 2,99% (розмір комісійної винагороди згідно п.6.8 Заяви про приєднання №129849416 від 19 жовтня 2018 року) = 215,28 грн. Правова природа виникнення зобов`язальних правовідносин щодо стягнення комісійної винагороди за зняття готівкових коштів наданих в кредит відповідає визначеним нормам матеріального права, а саме статті 1054 ЦК України, частинам 1, 2 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Оскільки відповідач має перед позивачем невиконані належним чином зобов`язання з повернення комісійної винагороди за зняття готівкових коштів наданих в кредит, позивач має право на підставі статей 526, 530, 610, 629, 1054 ЦК України, пункту 6.8 Заяви про приєднання №129849416 від 19 жовтня 2018 року стягнення комісійної винагороди за зняття готівкових коштів наданих в кредит.

У зв`язку з тим, що відповідач порушив умови Договору щодо своєчасного повернення комісійної винагороди в розмірі 215,28 грн., яка починаючи з 6 березня 2019 року є непогашеною, що за таких обставин свідчить про те, що права позивача є порушеними та підлягають захисту.

Правовий висновок, що міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15, який застосував суд першої інстанції при вирішенні спору, до спірних правовідносин не застосовується, так як у даному випадку комісія нарахована тільки за послугу, яка позичальником замовлялась і яка банком фактично надана.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

19 жовтня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву про приєднання №129849416 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Згідно пункту 3.1 Заяви про приєднання шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунок з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку: www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку.

Пунктом 6.8 Заяви про приєднання передбачено, що комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит 2,99% від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною 3 статті 1054 ЦК України встановлено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Умовами частини 2 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» законодавцем в диспозитивному порядку закріплено, що у договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін.

Передбачена частиною 1 статті 627 ЦК України презумпція свободи договору передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Згідно визначеного частиною 1 статті 629 ЦК України принципу обов`язковості договору договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Умови щодо сплати комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит в розмірі 2,99% від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу, погоджені позивачем та відповідачем у письмовій формі, як наслідок, у відповідача виникло зобов`язання щодо сплати комісійної винагороди за зняття готівкових коштів наданих в кредит.

З виписки по рахунку № НОМЕР_1 ….3000, що є первинним бухгалтерським документом, та розрахунку заборгованості станом на 24 вересня 2019 року за період з 24 жовтня 2018 року по 26 квітня 2019 року відповідачу ОСОБА_1 було нараховано всього 513,24 грн., з яких відповідач самостійно сплатив 297,96 грн., залишок непогашеної заборгованості становить 215,28 грн., яка була нарахована банком 6 березня 2019 року у зв`язку з отриманням ОСОБА_2 6 березня 2019 року кредитних коштів у розмірі 7200,00 грн., які в подальшому були зняті як готівкові кошти з використанням платіжного терміналу.

Комісійна винагорода в розмірі 215,28 грн. була нарахована наступним чином: 7200 грн. (зняті кредитні готівкові кошти з використанням платіжного терміналу) х 2,99% (розмір комісійної винагороди згідно п.6.8 Заяви про приєднання №129849416 від 19 жовтня 2018 року) = 215,28 грн.

Відповідач порушив умови Договору щодо своєчасного повернення комісійної винагороди в розмірі 215,28 грн., яка починаючи з 6 березня 2019 року є непогашеною. Невиконані відповідачем належним чином зобов`язання з повернення комісійної винагороди за зняття готівкових коштів наданих в кредит надають позивачу право на підставі статей 526, 530, 610, 629, 1054 ЦК України, пункту 6.8 Заяви про приєднання №129849416 від 19 жовтня 2018 року стягнення комісійної винагороди за зняття готівкових коштів наданих в кредит.

Правова природа виникнення зобов`язальних правовідносин щодо стягнення комісійної винагороди за зняття готівкових коштів наданих в кредит відповідає визначеним нормам матеріального права, а саме статті 1054 ЦК України, частинам 1, 2 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд погоджується з доводами апеляційної скарги в тій частині, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 9 грудня 2019 року у справі №524/5152/15.

Так, даний правовий висновок витікав із обставин, за яких кредитний договір з позичальником містив умови про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та резервування ресурсів, тобто договором було встановлено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які позичальником фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались. При цьому, встановлення платежів за такі послуги, виходячи із принципів справедливості, добросовісності було заборонено нормативно-правовими актами, зокрема частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору.

У справі, що наразі переглядається, Договір не містить умов щодо сплати позичальником на користь банку комісії у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів, сплати інших платежів за послуги, які позичальником фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались. Умови Договору передбачають тільки застосування комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу.

Тобто, фактично зазначена комісія нараховується тільки у випадку, коли надані Банком кредитні кошти знімаються через касу банку, банкомат або якщо здійснюється через платіжний термінал платіжна операція за допомогою кредитних коштів банку.

Отже, комісія нараховується тільки за послугу, яка позичальником замовлялась і яка банком фактично надана.

Вищевказана правова позиція стосується правовідносин, що мають інше нормативно-правове регулювання.

Крім того, постанова НБУ від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» втратила чинність 10 червня 2017 року. З даної дати статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» була викладена в новій редакції, відповідно до якої цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Спірні правовідносини виникли 19 жовтня 2018 року, такі відносини підпадають під правове регулювання Закону України «Про споживче кредитування», статтею 12 якого визначено умови договору про споживчий кредит. Вимогами статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про захист прав споживачів» не заборонено банкам нараховувати комісійну винагороду за зняття готівкових коштів, наданих в кредит.

При нарахуванні банком позичальнику комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, відсутній обов`язок у позичальника сплачувати платіж за послуги, які позичальником фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались.

Позовні вимоги в частині стягнення комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно підпункту в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, документально підтверджені витрати позивача на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 2881,50 грн. підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 червня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати в частині відмови у стягненні комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит.

Позовні вимоги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення комісійної винагороди за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» () комісійну винагороду за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, в сумі 215 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» () витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2881 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова