Провадження № 2/582/199/21
Справа № 582/514/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2021 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Каплуна Р.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Роменської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 та просила суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, визнати недійним свідоцтва про право на спадщину, які видані на ім`я відповідача ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію права власності на спірну ділянку за відповідачем ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 2,1802 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Недригайлівської селищної ради Роменського району Сумської області. Право власності позивача на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю І-СМ №037558, виданим 28.03.2002 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Недригайлівської селищної ради за №1204. Земельна ділянка позивача з кадастровим номером :03:003:0027 перебуває в оренді ТОВ «Агробізнес ТСК» () на підставі договору оренди від 26.01.2007, який зареєстрований у Недригайлівському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у книзі Державного реєстру земель на території Недригайлівської селищної ради вчинено запис від 13.06.2007 за №51. 01.01.2010 позивачем з ТОВ «Агробізнес ТСК» була укладена додаткова угода до цього договору, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Недригайлівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.05.2011 р. за №04162.

З інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, яку позивач отримала на сайті https://map.land.gov.ua/ та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач з`ясувала, що власником належної їй земельної ділянки значиться відповідач - ОСОБА_2 (дата реєстрації права в державному реєстрі прав - 09.09.2015, номер запису про право 10095492, індексний номер 24268886; орган, що здійснив державну реєстрацію права - Недригайлівська районна державна нотаріальна контора). В подальшому позивачу стало відомо, що державним нотаріусом Недригайлівської районної державної нотаріальної контори Кравченко А.В. 09.09.2015 р. на ім`я відповідача ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину за законом НАН 422138 (спадкова справа 150/2015, зареєстровано в реєстрі №322) після померлої матері ОСОБА_1 , 1937 року народження. Відповідно до свідоцтва спадщина складається із земельної ділянки площею 2,1802 га, розташованої на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:003:0027.

Земельна ділянка належала спадкодавиці на підставі державного акту серії ЯЕ №398290, виданого Недригайлівською райдержадміністрацією Сумської області 18.08.2009 р. та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №30.

Під час порівняння державного акту, який є у позивача на право приватної власності на землю ІV-СМ №037558 від 28.03.2002 та державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЕ №398290 від 18.08.2009 виявлено повне співпадіння по площі та місцю розташування земельної ділянки, що на думку позивача свідчить про те, що на одну і ту ж саму земельну ділянку видано два державних акти. При цьому відповідач ОСОБА_2 не має ніякого відношення до земельної ділянки позивача з кадастровим номером :03:003:0027, а тому слід скасувати державний акт на право приватної власності на землю ЯЕ №398290 від 18.08.2009 а також видане на його підставі свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я відповідача ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію права власності на спірну ділянку за відповідачем ОСОБА_2 .

Ухвалою Недригайлівського районного суду від 08.07.2021 призначено підготовче судове засідання на 03.08.2021.

Ухвалою Недригайлівського районного суду від 24.09.2021 призначено судовий розгляд справи по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не прибули, останній подав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі його та позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 121).

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 , визнала в повному обсязі, про що подала до суду заяву (а.с.31). Просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Роменської районної державної адміністрації, позов ОСОБА_1 визнав частково та просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 398290, який виданий Недригайлівською райдержадміністрацією 18.08.2009. У вирішенні позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2015 та скасуванні державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,1802 га (кадастровий номер :03:003:0027) відповідач покладався на розсуд суду.

Свою позицію обґрунтовував тим, що при виготовленні технічної документації організацією, які мала відповідний дозвіл (ліцензію) на виконання цих видів робіт за замовленням ОСОБА_1 (спадкодавицею ОСОБА_2 ) була допущена помилка. Але, Недригайлівським районними відділом земельних ресурсів, не виявлено цю помилку при підписанні даного державного акту. Він був виготовлений та відповідно до п.1.7 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, та переданий для підписання голові Недригайлівської райдержадміністрації. Крім того, за інформацією, наданою архівним відділом Роменської районної державної адміністрації, розпорядження голови Недригайлівської райдержадміністрації ВКС № 883544 від 27.02.2008, яке зазначене в державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 398290 виданому на ім`я ОСОБА_1 18.08.2009 року за р. № 115, відсутнє.

Таким чином, на думку відповідача, Недригайлівською районною державною адміністрацією при видачі спірного державного акта жодним чином не порушено прав позивачки ОСОБА_1 . Відповідач на підставі ст. 126 ЗК України вважає, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 398290 видавався згідно свідоцтва, про право на спадщину серії ВКС № 883544 від 27.02.2008 за р. № 115. Також райдержадміністрація може бути належним відповідачем, тільки якщо буде встановлено та доведено, що нею було прийняте відповідне розпорядження про затвердження технічної документації та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1 (спадкоємиці ОСОБА_2 ).

Представник відповідача Роменської РДА в судове засідання на з`явився, просив судове засідання проводити без його участі (а.с.119).

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до даних паспорта НОМЕР_1 (а.с.4) позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце її проживання зареєстровано в АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 .

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.1802 га, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю І-СМ №037558, виданим 28.03.2002 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Недригайлівської селищної ради за №1204 (а.с.6). Цей державний акт виданий на підставі розпорядження голови Недригайлівської районної адміністрації від 11 березня 2002 року. На плані зовнішніх меж державного акту вказаний номер - 484 та площа -2,1802 га. Зазначена земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Агробізнес ТСК» (), що підтверджується копіями договору оренди земельної ділянки від 26.01.2007 (а.с.15-16), та копією додаткової угоди до цього договору (а.с.18), яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Недригайлівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.05.2011 р. за №04162.

Як вбачається з копії державного акта на право приватної власності на землю VІ-СМ №036011 (а.с.7), який виданий 28.03.2002 р. та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Недригайлівської селищної ради за №1173, він виданий на ім`я ОСОБА_1 та посвідчує її право власності на земельну ділянку загальною площею 2,6801 га для ведення сільськогосподарського виробництва. На плані зовнішніх меж державного акту вказаний номер - 638 та площа -2,6801 га.

З додатка до рішення 23 сесії 13 скликання Недригайлівської селищної ради від 14 грудня 2001 року (а.с.13-14) вбачається, що громадянам власникам земельних сертифікатів колишнього КСП «Недригайлівське» передано у приватну власність земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до списку. Відповідно до цього списку у графі «Землевласник» під порядковим номером 484 вказана ОСОБА_1 . У графі «№ паю» напроти її прізвища зазначений його номер - 484, а у графі «Всього га» напроти прізвища ОСОБА_1 площа земельної ділянки - 2,1802. У цьому ж списку у графі «Землевласник» під порядковим номером 638 вказана ОСОБА_1 , в графі «№ паю» напроти її прізвища зазначений номер - 638, а у графі «Всього га» вказана площа земельної ділянки - 2,6801. Інших ідентифікуючих ознак як власників, так і земельних ділянок список не містить.

В матеріалах справи є копія оскаржуваного державного акту (а.с.5) на ім`я ОСОБА_1 , мешканки с. Віхове Недригайлівського району, який виданий 18.09.2009 на підставі розпорядження Недригайлівської райдержадміністрації ВКС № 883544 від 27.02.2008 за р. №115. В ньому вказана площа земельної ділянки 2,1802 га, її номер НОМЕР_3 та кадастровий номер :03:003:0027. Площа, номер, конфігурація земельної ділянки, опис меж співпадають з даними державного акта на право приватної власності на землю І-СМ №037558, виданим 28.03.2002 на ім`я позивача. Державний акт підписаний головою Недригалівської райдержадміністрації та начальником Недригайлівського районного відділу земельних ресурсів.

З архівної довідки (а.с.81) від 06.08.2021 № 474/04-02(м) вбачається, що у книзі розпоряджень голови Недригайлівської районної державної адміністрації за лютий 2008 розпорядження ВКС №883544 від 27.02.2008 відсутнє.

З копії Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.10, 35) вбачається, що нотаріусом Недригайлівської районної державної нотаріальної контори Кравченко А.В. 09.09.2015 на ім`я відповідача ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину за законом НАН 422138 (спадкова справа 150/2015, зареєстровано в реєстрі №322) після померлої матері ОСОБА_1 , 1937 року народження. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки площею 2,1802 га, розташованої на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:003:0027. Земельна ділянка належала спадкодавиці ОСОБА_1 на підставі державного акту серії ЯЕ №398290, виданого Недригайлівською райдержадміністрацією Сумської області 18.08.2009 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №30.

З інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.8,9), вбачається, що відповідач ОСОБА_2 значиться власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер :03:003:0027 площею 2.1802 та кадастровий номер :02:004:0018 площею 2.6801 га, орган, що здійснив державну реєстрацію права Недригайлівська районна державна нотаріальна контора.

Отже з досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 успадкувала як земельну ділянку своєї матері ОСОБА_1 , так і земельну ділянку, належну позивачу площею 2,1802 га.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі, отже відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Відповідач Роменська РДА у вирішенні питання визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2015 та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку покладався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав можуть бути (серед іншого) відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно абзацу 2 п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України).

За змістом правової позиції, викладеної у справі № 6- 319цс15 ВСУ, судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону.

Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43 (яка була чинна на час видачі спірного державного акта) у п. 2.1. визначала, що роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності:

- підготовчі роботи;

- встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки;

- складання кадастрового плану земельної ділянки;

- заповнення бланка державного акта.

П. 2.2. цієї ж Інструкції до підготовчих робіт відносила серед іншого: підготовку виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність або надання у постійне користування земельної ділянки. Відповідно до п. 2.14. державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів.

Відповідно до п.1.7 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 N 325, та була чинна на час видачі спірного державного акта, організація підписання заповнених бланків здійснюється територіальними органами Держкомзему, які протягом 5 робочих днів з дня отримання передають такі бланки, підписані начальником відповідного територіального органу Держкомзему, для підписання органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади. П.2.3. цієї ж інструкції визначає, що у рядку "і на підставі" в державному акті вказуються назва, дата і номер документа, який є підставою набуття права на земельну ділянку; найменування органу, яким прийнято цей документ, яким може бути серед іншого рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади. Як вбачається з досліджених доказів та пояснень відповідача Роменської РДА, рішення Недригайлівської РДА ВКС № 883544 від 27.02.2008 за р. №115, на підставі якого було видано державний акт не існує, отже вказаний державний акт серія ЯЕ№883544 від 18 серпня 2009 на ім`я ОСОБА_1 , мешканки с.Віхове Недригайлівського району виданий без відповідної правової підстави та підлягає скасуванню, як такий, що порушує права позивача на належну їй земельну ділянку.

Оскільки судом прийнято рішення про скасування державного акта серія ЯЕ №883544 від 18 серпня 2009 року на ім`я ОСОБА_1 , підлягає скасуванню і свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАН 422138 (спадкова справа 150/2015, зареєстровано в реєстрі №322), яке видане 09 вересня 2015 року на його підставі на ім`я відповідача ОСОБА_2 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_1 , 1937 року народження.

П. 3 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Зазначена позиція викладена Верховним судом в постанові у справі №910/10987/18 від 24.01.2020.

Державний реєстр прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно у процесі проведення таких реєстраційних (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Разом з тим державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача (Постанова КГС ВС від 11.02.2020 у справі № 915/572/17).

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 2,1802 га з кадастровим номером :03:003:0027, не належить відповідачу ОСОБА_2 , її реєстрація за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не є підставою набуття ОСОБА_2 права власності на неї та порушує права її власника - позивача ОСОБА_1 вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю.

За таких обставин позов в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 2,1802 з кадастровим номером :03:003:0027 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Роменської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №398290, виданий Недригайлівською райдержадміністрацією Сумської області 18.08.2009 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №30.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.09.2015, видане Недригайлівською районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа 150/2015, зареєстрованою в реєстрі за №322.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на земельну ділянку площею 2,1802 з кадастровим номером :03:003:0027, відомості про яку 09.09.2015 року внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Недригайлівською районною державною нотаріальною конторою (номер запису про право 11095492, індексний номер 24268886).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29 грудня 2021 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко