Справа № 243/1127/20
Провадження № 2/243/3416/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Коптєвої А.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Зареєстрований у вказаній квартирі відповідач по справі ОСОБА_3 , який не є її власником, не проживає в ній з січня 2017 року, не користується нею, не бере участі в оплаті комунальних платежів, що, в свою чергу, перешкоджає позивачеві здійснювати свої права власника. В зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача на її користь судовий збір, сплачений нею за подання до суду цієї позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача адвокат Лещенко С.В. у судовому засіданні, пояснень не надав, та просив прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, ухвалене 29 січня 2019 року у справі № 243/11908/18, провадження № 2/243/292/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, яке набуло законної сили 01 березня 2019 року, свідоцтво від 29 січня 2020 року, посвідчене приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. та зареєстроване в реєстрі за № 484, а також Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162175109 від 04 квітня 2019 року й № 198138102 від 29 січня 2020 року та Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 203580537 від 11 березня 2020 року свідчать, що квартира АДРЕСА_1 , на праві власності належить позивачу по справі ОСОБА_1 .

Поряд з цим, з довідки ТОВ «Синергія БТ» № 37 від 09 січня 2020 року та листа Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради № 22-15/704 від 11 лютого 2020 року, надісланого на запит суду, слідує, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано, окрім позивача, й місце проживання відповідача ОСОБА_3 .

В той же час, в акті про фактичне проживання № 23 від 31 січня 2020 року, складеному та підписаному комісією у складі керівника комітету мікрорайону «Центр-1 м. Слов`янська» Калмикової В. та сусідів-свідків: ОСОБА_4 й ОСОБА_5 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_3 , зазначено, що відповідач по справі ОСОБА_3 з січня 2017 року за вищевказаною адресою не проживає.

Отже враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 не є ані членом сім`ї позивача в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України, про що свідчить рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, ухвалене 05 квітня 2013 року у справі № 243/2077/13-ц, провадження № 2/243/1050/2013 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке набуло законної сили 16 квітня 2013 року, ані власниками спірної квартири, суд доходить переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 29, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін