ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/558/20

Головуючий у першій інстанції Тіщенко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/423/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шитченко Н.В.,

секретар: Бивалькевич Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи», про виключення автомобіля з актового запису про арешт майна,

дата та місце складання повного тексту рішення: 22 грудня 2020 року, смт. Талалаївка,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про виключення автомобіля з актового запису про арешт майна.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що у січні 2015 року він придбав автомобіль MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі - НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3196, чорного кольору, випуск 2004 року. 22 січня 2015 року зареєстрував вказаний автомобіль на своє ім`я та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . У березні 2020 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна позивачу стало відомо, що на вказаний автомобіль накладено обтяження із забороною відчужувати. Обтяження накладено реєстратором Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» від 06 грудня 2018 року за № 17202448 на підставі договору застави DNHLAK07770538, виданий 28 квітня 2006 року АТ КБ «Приватбанк».

При цьому, на момент придбання реєстр жодного обтяження не мав, відтак він є добросовісним набувачем транспортного засобу, на якого таке обтяження не може розповсюджуватися в силу прямої норми закону, а тому позивач просить суд виключити транспортний засіб MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі - НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3196, чорного кольору 2004 року випуску з актового запису про арешт майна, накладеного державним реєстратором Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» за № 17202448 від 06 грудня 2018 року.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Виключено транспортний засіб MERCEDES-BENZ 320, номер шасі - НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3196, чорного кольору, 2004 року випуску з актового запису про арешт майна, накладеного державним реєстратором Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» за № 17202448 від 06 грудня 2018 року.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивував рішення тим, що відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Оскільки на час придбання позивачем транспортного засобу у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження, відсутні і підстави для збереження сили застави для ОСОБА_1 як нового власника майна. Позивач як добросовісний набувач набув право власності на автомобіль без обтяжень, тому наявне в реєстрі обтяження підлягає зняттю.

В апеляційній скарзі ДП «Національні інформаційні системи» просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки суд до закінчення строку на подання відзиву на позовну заяву, розглянув справу по суті, чим позбавив відповідача права на подання відзиву на позов, а відтак захисту прав та інтересів підприємства.

Вказує, що суд задовольняючи позовні вимоги до підприємства, що є неналежним відповідачем у справі та не уповноважене згідно законодавства відновлювати порушені права позивача, неповно дослідив обставини справи, що мають значення для її вирішення та законодавство, що регулює спірні правовідносини, та не застосував положення законодавства, що підлягали застосуванню: ст.ст.43, 44 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; п.п.5, 6, 10, 12, 16, 17, 18, 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 05 липня 2004 року №73/5; п.1 наказу Міністерства юстиції України від 07 липня 2006 року №57/5, зареєстрованого за №802/12676 «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна».

Зазначає, що позивач обрав спосіб захисту прав, не передбачений законодавством та який неможливо виконати внаслідок невідповідності законодавству, що регулює спірні правовідносини, оскільки згідно ст.44 Закону та п.10 Порядку, запис про обтяження рухомого майна вноситься до Державного реєстру в день прийняття заяви. При цьому, державний реєстр не містить жодних «актових» записів, з якого суд зобов`язав «виключити транспортний засіб», натомість, у Реєстрі містяться реєстраційні записи.

Особа, яка подає апеляційну скаргу вказує, що у разі проведення державної реєстрації приватних обтяжень рухомого майна адміністратором Реєстру та його філіями, відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача, поданої в електронному вигляді. Тобто, у даному випадку законодавцем покладено відповідальність за неправомірне існування запису про обтяження в Державному реєстрі на обтяжувача, а саме на АТ КБ «Приватбанк».

Спір у цій справі пов`язаний із порушення речового права позивача на майно іншої особи заявника ініціатора вчинення запису про обтяження рухомого майна. Належним відповідачем у цій справі має бути особа обтяжувач рухомого майна, належного позивачу на праві власності.

Посилається на те, що суд визнав встановлений факт добросовісності позивача як набувача автомобіля, проте цей факт, який має істотне значення для справи є недоведеним, оскільки станом на 22 січня 2015 року в Реєстрі міститься чинний запис про приватне обтяження №13895448, зареєстрований 10 вересня 2013 року, за яким обтяжувачем є ПАТ КБ «Приватбанк», на майно: інший транспортний засіб, Мерседес-Бенц, серійний номер: НОМЕР_2 ( вказаний запис було вилучено по завершенню п`ятирічного терміну зберігання 10 вересня 2018 року та автоматично вилучено 10 березня 2019 року з Реєстру), що не було перевірено судом першої інстанції.

Судом першої інстанції неправильно було застосовано до вказаний правовідносин положення ст.10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст.388 ЦК України, що призвело до прийняття неправильного рішення у справі, що підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, ОСОБА_1 просить залишити рішення суду першої інстанції без зміни, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість. Вказує, що позивач належним чином зареєстрував право власності на вказаний транспортний засіб у встановленому чинним законодавством порядку, що підтверджено повноважними державними органами та сторонами не оспорюється. Вказане відчуження транспортного засобу в передбаченому законодавством порядку недійсним не визнавалось, що сторонами не оспорюється, а тому оскільки вказане майно вибуло з його володіння у передбаченому законодавством порядку, а отже підстави для накладення обтяження заборону відчуження транспортного засобу накладеного відповідачем на теперішній час відсутні.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

На підставі ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу - MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі - НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3196, чорного кольору, рік випуску - 2004 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 22 січня 2015 року, копія якого додана до позовної заяви (а.с.10-11).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05 березня 2020 року на транспортний засіб MERCEDES-BENZ, номер об`єкта - НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_5 06 грудня 2018 року за №17202448 реєстратором Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» зареєстроване обтяження у вигляді заборони відчуження, тип обтяження застава рухомого майна, підстава договір застави DNHLAK07770538, виданий 28 квітня 2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», боржник ОСОБА_2 , обтяжувач АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.12).

Згідно статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 статті 15, ч.1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року №830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29 липня 2004 року №73/5.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18) вказано, що «належний спосіб або способи захисту обумовлюються змістом порушеного права та характером його порушення. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Звернення із цим позовом обумовлене обмеженням оскаржуваним записом у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна права розпорядження ОСОБА_1 належним йому на праві власності рухомим майном.

Отже, спір у цій справі пов`язаний із порушенням речового права позивача на майно іншою особою - заявником щодо вчиненого запису про обтяження рухомого майна. Належним відповідачем у цій справі має бути особа - обтяжувач рухомого майна, належного позивачу на праві власності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги, не здійснив правову оцінку наявності чи відсутності правовідносин між ОСОБА_1 та відповідачем, у зв`язку з чим задовольнив позов до відповідача ДП «Національні інформаційні системи», що не порушував прав позивача та не уповноважений згідно з законодавства їх відновлювати.

Враховуючи наведене, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем жодним чином не було порушено прав та законних інтересів позивача; виключно обтяжувач в даному випадку АТ КБ «Приватбанк», зобов`язаний, на підставі Закону добровільно чи на виконання рішення суду, вчинити дії щодо подачі відповідно заяви до реєстраторів Державного реєстру про вилучення з Державного реєстру відомостей стосовно обтяження рухомого майна позивача.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції вказані обставини справи та норми права не врахував, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з вищезазначених мотивів.

За таких обставин апеляційну скаргу Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» слід задовольнити, рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2020 року скасувати та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» про виключення автомобіля MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , об`єм двигуна 3196, чорного кольору 2004 року випуску, з актового запису про арешт майна, накладеного державним реєстратором Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» за №17202448 від 06 грудня 2018 року.

Крім того, ст.141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_1 на користь ДП «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» підлягають стягненню витрати понесені на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги в сумі 1261 грн 21 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» задовольнити.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про виключення автомобіля MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі - НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 3196, чорного кольору 2004 року випуску, з актового запису про арешт майна, накладеного державним реєстратором Дніпропетровської регіональної філії ДП «Національні інформаційні системи» за № 17202448 від 06 грудня 2018 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в особі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» витрати понесені на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги в сумі 1261 грн 21 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 березня 2021 року

Головуючий: Судді: