ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9973/21 Справа № 185/253/20 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно кредитного договору № 083/11/2013/0312 від 07.11.2013 ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 200000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 06.11.2028.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» між банком та ОСОБА_2 07.11.2013 укладено договір поруки 312/083-1 від 07.11.2013, а також договір поруки №312/083-2 від 07.11.2013 між банком та ОСОБА_3 .

Відповідно до вказаних договорів поруки поручителі зобов`язалися в повному обсязі нести солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання в повному обсязі кредитного договору 083/11/2013/0312 від 07.11.2013.

Однак зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 10.12.2019 заборгованість за кредитним договором склала 190 611,65 грн. в т.ч.: 189952,42 грн - заборгованість за кредитом, 659,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.14.2015 по 30.04.2015.

Враховуючи зазначене, Банк просив стягнути суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 190 611,65 грн. (сто дев`яносто тисяч шістсот одинадцять гривень 65 копійок) та судові витрати по справі.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № 083/11/2013/0312 від 07.11.2013 у сумі 159 968,00 грн., що становить тіло кредиту.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" судовий збір у розмірі 1979,12 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог до неї, скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову банку щодо неї відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року, підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 листопада 2013 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 083/11/2013/0312, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 200 000,00 грн., строком повернення до 06 листопада 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 16,0% річних.

За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 16,0% річних(а.с. 14-18, 184-188).

Позичальник зобов`язувався сплачувати заборгованість частинами до 28 числа кожного місяця, останній платіж заплановано 06.11.2028.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 07 листопада 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 , був укладений договір поруки № 312/083-1.

Між позивачем та ОСОБА_3 , був укладений договір поруки № 312/083-2.

ОСОБА_1 у порушення умов договору не виконала взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим станом на 10 грудня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 190 611, 65 грн., з якої 659, 23 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року; 189 952, 42 грн. заборгованість за кредитом.

Згідно із випискою по рахунку останній платіж, який здійснив позичальник відбувся 23.06.2015 на суму 659,23 грн з призначенням платежу «погашення прострочених відсотків зг. Кредитного договору №083/11/2013/0312 від 07/11/2013» (а.с. 8-13).

Відповідно до розрахунку позивача станом на 10.12.2019 заборгованість за кредитним договором склала 190611,65 грн. (сто дев`яносто тисяч шістсот одинадцять гривень 65 копійок) в т.ч.: 189952,42 грн - заборгованість за кредитом, 659,23 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.14.2015 по 30.04.2015, що підтверджується випискою руху коштів по розрахунковому рахунку ОСОБА_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено існування між учасниками у справі кредитного зобов`язання, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частинні стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Встановлено, що 07 листопада 2013 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 083/11/2013/0312.

Укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Встановивши факт неналежного виконання позичальником зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 159 968,00 грн.

Натомість ОСОБА_1 не було спростовано наданий розрахунок в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. Формальні посилання на неправильне дослідження і оцінку наданих суду доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений правом переоцінки доказів, що були досліджені судом першої інстанції та яким надана оцінка у відповідності до вимог ЦПК.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до скасування судового рішення в оскаржуваній частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року,в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: