Справа № 159/5179/21
Провадження № 2/159/1221/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Волкової Ю.Ф.,

секретаря судового засідання - Бакай Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (далі - ТОВ «Веллфін»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №114058, вчинений 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором № 284774 від 24.10.2017 заборгованості у сумі 66 942 грн і витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 900 грн; застосування трирічного строку давності щодо вимоги про стягнення заборгованості у зв`язку із вчиненням 15.12.2020 виконавчого напису № 114058, поза межами процесуальних строків.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, пояснення третіх осіб

1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виконавчий напис вчинено без дотримання чинного законодавства, зокрема, без нотаріального посвідчення кредитного договору; у порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчинив виконавчий напис без підтвердження безспірності заборгованості боржника.

1.2. Копії вказаної ухвали, позовної заяви з додатками відповідач ТОВ «Веллфін» отримало 29.11.2021, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов відповідач суду не надав.

1.3. Копії вказаної ухвали, позовної заяви з додатками треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) отримали 06.12.2021, 28.09.2021 відповідно. Треті особи у справі письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не подали.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.09.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті. У період із 18.09.2021 по 25.11.2021 відправка поштової кореспонденції судом не здійснювалась у зв`язку із відсутністю маркованої продукції.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1. Ухвалою суду від 08.09.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено; зупинено стягнення грошових коштів за виконавчим написом №114058 від 15.12.2020, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором № 284774 від 24.10.2017 у сумі 66 942 грн, витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 900 грн, яке здійснюється Ковельським місьрайонним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у виконавчому провадженні № 64342864.

3.2. Розгляд справи здійснюється у прощеному проваджені без виклику сторін.

З огляду на розгляд справи без виклику сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

4.1. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 15.12.2020 вчинив виконавчий напис №114058, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором № 284774 від 24.10.2017 у сумі 66 942 грн і витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 900 грн.

4.2. Постановами головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Штик О.В. від 02.02.2021 відкрите виконавче провадження № 64342864 за виконавчим написом нотаріуса №114058 від 15.12.2020. Вказаною постановою також стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 6 784 грн 20 коп.; накладено арешт на майно, що належить боржнику у межах суми стягнення (74 763 грн 84 коп.); накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору (74 763 грн 84 коп.)

5. Норми права, які застосував суд.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі - ЗУ «Про нотаріат»), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 ЗУ «Про нотаріат»).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів унормовано Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, станом день вчинення виконавчого напису - 15.12.2020, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Доказів про вчинення виконавчого напису 15.12.2020 на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору відповідач суду не надав.

Також, суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.

Відповідач ТОВ «Веллфін», відповідно до положень статей 76-81 ЦПК України, не надав суду належних і достатніх доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю Олегу Станіславовичу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором.

Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано.

Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а також з підстав неправомірності вимог стягувача в частині спливу строків давності за вимогами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому суд звертає увагу, що вимога про застосування трирічного строку давності щодо вимоги про стягнення заборгованості може бути розглянута та вирішена у судовому провадженні за вимоги кредитора до боржника про стягнення такої заборгованості.

7. Розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 131 ЦПК України).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Понесені та заявлені позивачем судові витрати складаються із судового збору за подання до суду позовної заяви у сумі 908 грн та із судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн.

Отже із відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 1 362 грн (908 грн +454 грн).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 114058, вчинений 15.12.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості за кредитним договором № 284774 від 24.10.2017 у сумі 66 942 грн і витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 900 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на користь ОСОБА_1 1 362 грн грн (одна тисяча триста шістдесят дві грн) витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.12.2021.

Найменування, імена сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін», 03061, вулиця Героїв Севастополя, 48, місто Київ, ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович; 10008, вулиця Велика Бердичівська, 35, місто Житомир;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), 45008, вулиця Кармелюка, 4, місто Ковель, Волинська область.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА