ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1745/16-ц

Головуючий у першій інстанції Костенко О. Ф.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1042/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бахмацький відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (на час розгляду справи судом першої інстанції - Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області)

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Костенко О.Ф. від 29 липня 2016 року, місце постановлення ухвали м.Бахмач, у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-1313 від 03.10.2005 року, в якій просив замінити сторону у виконавчому провадженні за даним виконавчим листом. А саме, ОСОБА_1 просив замінити його, як стягувача у виконавчому провадженні своїм правонаступником - ОСОБА_3 . Вимоги поданої заяви ОСОБА_1 мотивував тим, що на виконанні у Бахмацькому ВДВС перебуває виконавчий лист №2-1313, виданий 14.02.2006 року Бахмацьким районним судом про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 71 998 грн. 04 коп. ОСОБА_1 у поданій заяві вказував, що 05.07.2016 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким він відступив ОСОБА_3 право вимоги, належне йому відповідно до рішення Бахмацького районного суду по справі №2-1313/05, щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів. З посиланням на норми Цивільного процесуального кодексу України, які на час звернення з даною заявою ОСОБА_1 до суду регулювали дані правовідносини, ОСОБА_1 просив замінити сторону виконавчого провадження.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2016 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, задоволено. Судом замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1313/2005, виданого 14.02.2006 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 71998,04 грн. з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , відповідно до договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16.09.2021 року клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2016 року у даній справі, було задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2016 року у даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 29.07.2016 року, та постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 29.07.2016 року є незаконною, необґрунтованою, постановленою судом з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, має місце недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, при цьому, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд першої інстанції порушив норми процесуального та неправильно застосував норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що ОСОБА_2 не був повідомлений про час та місце розгляду даної справи, копія заяви та доданих до неї документів йому не надсилалась, при цьому, копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції він отримав у суді 03.06.2021 року. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 29.07.2016 року не вказав правочин (договір чи угоду), в якому відбулась заміна сторони. Апелянт не погоджується з тими обставинами, що правонаступником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні про стягнення боргу за рішенням Бахмацького районного суду у справі №2-1313/2005, є ОСОБА_3 . Доводи апеляційної скарги вказують, що в договорі про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року не зазначено дату та інші необхідні умови основного договору, за яким відбулось відступлення права вимоги. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у довіреності від 28.09.2009 року ОСОБА_1 не надавав повноважень ОСОБА_4 укладати від його імені договори про відступлення права вимоги. Доводи апеляційної скарги стверджують, що в матеріалах справи відсутні докази про схвалення ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року, укладеного ОСОБА_5 із перевищенням повноважень. Доводи апеляційної скарги зауважують про неможливість уступки права стягувача за рішенням суду на стадії виконання судового рішення шляхом укладення цивільно-правової угоди.

В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду даної справи, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до приписів ч.5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи наведене, датою прийняття даної постанови є 20.12.2021 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 14.02.2006 року (а.с.2) Бахмацьким районним судом було видано виконавчий лист №2-1313 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 71 998, 04 грн., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди.

14.08.2013 року (а.с.3) державним виконавцем органу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №39364560 з примусового виконання виконавчого листа №2-1313, виданого 14.02.2006 року Бахмацьким райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 71 998, 04 грн.

Як вбачається із договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року (а.с.9), укладеного між ОСОБА_1 в особі його представника, що діє за дорученням від 28.09.2009 року (а.с.1,зворот) ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору відповідно до рішення Бахмацького районного суду по справі №2-1313/05. Право вимоги, що відступається за цим договором, оцінено сторонами в сумі 71 998, 04 грн.

Матеріали справи містять в собі копію довіреності від 28.09.2009 року (а.с.1, зворот), видану на десять років, тобто, по 28.09.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 вести його судові справи та представляти його інтереси перед всіма фізичними та юридичними особами щодо захисту його інтересів в усіх відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, в тому числі, але не обмежуючись, в судах, Державній виконавчій службі (її відділах), у місцевих радах, виконавчих та розпорядчих органах, правоохоронних та податкових органах, органах прокуратури, органах нотаріату, житлово-експлуатаційних конторах, експертних бюро, а також в інших державних установах, тощо. Для виконання цієї довіреності ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 , в тому числі, підписуватись за нього при виконанні цієї довіреності. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Кухтою Д.О., та зареєстрована в реєстрі за №3303.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2016 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, задоволено. Судом замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1313/2005, виданого 14.02.2006 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 71998,04 грн. з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , відповідно до договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 29.07.2016 року не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 29.07.2016 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 29.07.2016 року не вказав правочин (договір чи угоду), в якому відбулась заміна сторони. Апелянт не погоджується з тими обставинами, що правонаступником ОСОБА_1 у виконавчому провадженні про стягнення боргу за рішенням Бахмацького районного суду у справі №2-1313/2005, є ОСОБА_3 . Доводи апеляційної скарги вказують, що в договорі про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року не зазначено дату та інші необхідні умови основного договору, за яким відбулось відступлення права вимоги. Доводи апеляційної скарги зауважують про неможливість уступки права стягувача за рішенням суду на стадії виконання судового рішення шляхом укладення цивільно-правової угоди.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 29.07.2016 року, виходячи із наступного.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 14.02.2006 року (а.с.2) Бахмацьким районним судом було видано виконавчий лист №2-1313 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 71 998, 04 грн., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди.

14.08.2013 року (а.с.3) державним виконавцем органу державної виконавчої служби Бахмацького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №39364560 з примусового виконання виконавчого листа №2-1313, виданого 14.02.2006 року Бахмацьким райсудом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 71 998, 04 грн.

Як вбачається із договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року (а.с.9), укладеного між ОСОБА_1 в особі його представника, що діє за дорученням від 28.09.2009 року (а.с.1,зворот) ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору відповідно до рішення Бахмацького районного суду по справі №2-1313/05. Право вимоги, що відступається за цим договором, оцінено сторонами в сумі 71 998, 04 грн.

Матеріали справи містять в собі копію довіреності від 28.09.2009 року (а.с.1, зворот), видану на десять років, тобто, по 28.09.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 вести його судові справи та представляти його інтереси перед всіма фізичними та юридичними особами щодо захисту його інтересів в усіх відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, в тому числі, але не обмежуючись, в судах, Державній виконавчій службі (її відділах), у місцевих радах, виконавчих та розпорядчих органах, правоохоронних та податкових органах, органах прокуратури, органах нотаріату, житлово-експлуатаційних конторах, експертних бюро, а також в інших державних установах, тощо. Для виконання цієї довіреності ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 , в тому числі, підписуватись за нього при виконанні цієї довіреності. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Бахмацького районного нотаріального округу Кухтою Д.О., та зареєстрована в реєстрі за №3303.

Відповідно до приписів ч.1 статті 512 ЦК України, яка регламентує підстави зміни кредитора у зобов`язанні, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно ч.1 статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 стаття 378 ЦПК України, яка регламентувала заміну сторони виконавчого провадження (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Враховуючи норми права, які регулюють дані правовідносини та фактичні обставини справи, суд першої інстанції задовольнив заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому, судом замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1313/2005, виданого 14.02.2006 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 71998,04 грн. з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , відповідно до договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що у довіреності від 28.09.2009 року ОСОБА_1 не надавав повноважень ОСОБА_4 укладати від його імені договори про відступлення права вимоги. Доводи апеляційної скарги стверджують, що в матеріалах справи відсутні докази про схвалення ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року, укладеного ОСОБА_5 із перевищенням повноважень.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 29.07.2016 року, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приписами ч.1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1, п.2 ч.2 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним.

Апелянтом ОСОБА_2 не надано апеляційному суду належних та достатніх доказів, у розумінні статей 77,80 ЦПК України, на підтвердження визнання недійсними довіреності ОСОБА_1 від 28.09.2009 року (а.с.1,зворот) та договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року (а.с.9).

Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 29.07.2016 року не вказав правочин (договір чи угоду), в якому відбулась заміна сторони.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 29.07.2016 року, виходячи із наступного.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2016 року, судом задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому, судом замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1313/2005, виданого 14.02.2006 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 71998,04 грн. з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , відповідно до договору про відступлення права вимоги від 05.07.2016 року.

Згідно копій матеріалів виконавчого провадження (а.с.75-79), виконавчий лист №2-1313, виданий 14.02.2006 року Бахмацьким судом про стягнення із ОСОБА_2 грошових коштів, перебуває на виконанні у Бахмацькому відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

Згідно ч.1, ч.2 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Необхідно зазначити, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу, як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися, як невід`ємна частина процесу в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі Іммобільяре Саффі проти Італії, рішення від 19 березня 1997 року в справі Горнсбі проти Греції).

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що він не був повідомлений судом першої інстанції про час та місце розгляду даної справи.

Апеляційний суд приймає до уваги вказані доводи апеляційної скарги, приписи п.3 ч.3 статті 376 ЦПК України, при цьому згідно ч.4 статті 263 ЦПК України, враховує висновок постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №235/3619/15-ц, провадження №14-11цс18 стосовно правового пуризму, і за даних обставин вважає за необхідне зазначити, що даний довод апеляційної скарги ОСОБА_2 не може бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 29.07.2016 року.

Європейський Суд з прав людини в рішеннях Sutyazhnik v.Russia від 29 липня 2009 року, Esertas v.Lithuania від 31 травня 2012 року зазначав, що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності. Тобто не потрібно скасовувати правильне по суті рішення суду лише заради правового пуризму.

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування ухвали суду першої інстанції від 29.07.2016 року, що відповідно до приписів статті 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без задоволення, а ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29.07.2016 року, - без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: