УХВАЛА

20 грудня 2021 року

м.Харків

Справа № 639/5315/18

провадження 6/639/97/21

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, боржник- ОСОБА_1 , стягувач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні бізнес-системи», заінтересована особа- ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , якою він спільно володіє з іншими особами, з метою подальшого звернення стягнення за виконавчим провадженням № 60671914 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні бізнес-системи» суми матеріальних збитків у розмірі 164 452 ,60 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2466,78 грн.

В обґрунтування своїх вимог приватний виконавець посилається на те, що боржник на праві спільної сумісної власності володіє частиною зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Центральним відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації ВК ХМР від 28.01.2002, але частка ОСОБА_1 не визначена, що унеможливлює звернення стягнення на таке майно та задоволення вимог стягувача на виконання рішення суду.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, про день та час слухання був повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд подання за його відсутності. Боржник ОСОБА_1 та заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч.2 ст.443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, надані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується подання, дійшов наступних висновків.

На виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває виконавче провадження № 60671914 з примусового виконання виконавчого листа №639/5315/18, виданого 23.09.2019 Жовтневим районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні бізнес-системи» суми матеріальних збитків у розмірі 164 452 ,60 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2466,78 грн.

Після відкриття виконавчого провадження за зазначеним виконавчим листом приватним виконавцем на підставі Закону України «Про виконавче провадження» вчинено низку виконавчих дій та встановлено, що єдиним майном ОСОБА_1 є частка в квартирі АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з іншими особами.

Зазначена квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.01.2002 Центральним відділом приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації ВК ХМР за реєстраційним номером 6-02-221742-Ш.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.05.2019 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні бізнес-системи» на теперішній час не виконано, оскільки у боржника відсутнє майно для його виконання.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За нормами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад:1) верховенства права;2) обов`язковості виконання рішень;3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;6) гласності та відкритості виконавчого провадження;7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців ( ст.2 Закону).

Отже, виконання судового рішення є однією з ключових стадій ефективного доступу до суду, без якої сам факт звернення до суду і вирішення на користь особи справи були б беззмістовними.

Враховуючи вказане, на приватного виконавця покладено обов`язок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, з метою гарантування права особи на доступ до суду як такий.

Частина 6 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» передбачає, у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За правилами ч. 1ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

За приписами ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Нормами ч. 2 ст. 370 ЦК України передбачено, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ідеальна частка, яка належить ОСОБА_1 , становить 1/2 частку квартири.

За вимогами ч.5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. На підставі ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Отже, відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на об`єкти нерухомості. Звернувшись до суду з даним поданням приватний виконавець ставить питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким боржник ОСОБА_1 володіє спільно з іншими особами.

Керуючись ст. 443 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, боржник- ОСОБА_1 , стягувач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні бізнес-системи», заінтересована особа- ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами- задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру і вважати, що йому належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновленення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повне судове рішення складено 29.12.2021

СУДДЯ В.Б. Єрмоленко