Справа № 222/1623/21
Провадження № 2/222/437/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Доценко С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , про визнання незаконним та скасування наказу № 50к від 24.11.2021 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », зобов`язання ОСОБА_2 відновити попереднє становище позивача, допустивши її до виконання своїх трудових обов`язків на посаді заступника директора з навчальної роботи Комунального закладу «Нікольська мистецька школа ім. Д.К.Патричі Нікольської селищної ради Донецької області» О.С. Лісовську та про стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи,-

В С Т А Н О В И В:

До Володарського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 про скасування неправомірного наказу № 50к від 24.11.2021 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », в якій позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ № 50к від 24.11.2021 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », зобов`язати ОСОБА_2 відновити попереднє становище позивача, допустивши до виконання своїх трудових обов`язків на посаді заступника директора з навчальної роботи Комунального закладу «Нікольська мистецька школа ім. Д.К.Патричі Нікольської селищної ради Донецької області» О.С. Лісовську, стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час незаконного відсторонення від роботи та стягнути з відповідача судовий збір.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов висновку, що подана заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Так, в порядку ч.2 ст.19 ЦПК України суди розглядають справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справи які підлягають розгляду за правилами іншого судочинства, в порядку позовного, наказного, окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Частиною 1 ст.48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 48 та п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я, по батькові для фізичних осіб) сторони відповідача, його місце знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер та серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Також в неповному обсязі зазначені відомості про позивача, а саме відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер та серія паспорту для фізичних осіб громадян України.

Крім того, відповідно до ст. 177 ч.4 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо сплати судового збору, а саме від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Відповідно до вимог позовної заяви, ОСОБА_1 оспорюється наказ про відсторонення від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, але позивач не звільнений з роботи, а лише відсторонений.

За відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи - не є стягненням заробітної плати.

Отже, оскільки предметом цього позову є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання ним своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної роботи, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника, позивач не має пільг по сплаті судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №910/4518/16 дійшла висновку, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з позовних вимог, позивач пред`являє три позовні вимоги, з яких дві вимоги немайнового характеру: про визнання незаконним та скасування наказу № 50к від 24 листопада 2021 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » та допущення до виконання трудових обов`язків та одну вимогу майнового характеру - стягнення середнього заробітку за час незаконного відсторонення.

Згідно з ч. 3 ст.6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 становить 2270 грн.

Таким чином, в даному випадку позивачем за подання даної позовної заяви має бути сплачений судовий збір у розмірі 1816 грн - за дві вимоги немайнового характеру, а також 1 відсоток ціни позову, але не менше 908 грн та не більше 11350 грн - за вимогу майнового характеру.

При цьому, слід зазначити, що позивачем не надано розрахунок середнього заробітку за відсторонення від посади та не зазначений остаточний розмір стягнення, яке вона просить стягнути, а тому суд позбавлений можливості визначити конкретний розмір судового збору, який підлягає сплаті за дану позовну вимогу.

За таких обставин, позивачу слід надати розрахунок та конкретизувати, який розмір середньомісячного заробітку просить позивач стягнути та відповідно до даного розміру сплатити судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менш ніж 908,00 грн.

Крім того, всупереч положенням п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем в поданій позовній заяві не вказано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

До заяви додані документи в копіях, але ж не загачено де зберігаються оригінали документів на які посилається позивач як на докази для обґрунтування своїх позовних вимог.

Також, всупереч положенням п. 9 ч. 3 ст.175 ЦПК України, в позовній заяві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Якщо таких витрат не понесено і не планується понести про це слід зазначити в позовній заяві або в іншому документі, який може бути наданий суду за наслідками виконання вимог цієї ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, заяву слід залишити без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування неправомірного наказу № 50к від 24.11.2021 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 », залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду, а саме:

- зазначити відповідача та надати повні відомості про сторону відповідача;

- надати повні відомості про позивача;

- зазначити ціну позову щодо вимоги про стягнення суми середнього заробітку;

- сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру;

- зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

- зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Доценко