Справа № 456/2971/20 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/1168/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» звернулося до суду з даним позовом.

Представник позивача ТзОВ «Веллфін» Блащак Р.Л. просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 95881,43 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 16.06.2017 між ТзОВ «Веллфін» та відповідачем укладено договір позики № 208534 в електронній формі на суму 2900,00 грн. строком на 14 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався сплатити проценти за користування позикою в розмірі 1,8 % від суми позики, але не менше ніж 20 грн. за перший день користування позикою; 1,8 % від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного у п.1.3 цього договору. Реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст. 6, 627 ЦК України, ст.ст. 11,12 ЗУ «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору в письмовій формі. ТзОВ «Веллфін» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кошти. В свою чергу, відповідач прийняті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 24.07.2020 загальний розмір заборгованості становить 95881,43 грн., з яких: основний борг 2303,60 грн., заборгованість по відсотках 45908,92 грн., заборгованість по прострочених відсотках 47668,91 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Веллфін» строк позовної давності.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість за договором позики в сумі 95881 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 43 коп. та судові витрати в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Зазначає, що подана до суду позивачем в якості доказу копія договору позики №208534 від 16.06.2017р. укладеного між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 не може вважатись належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання договору позики відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису. Окрім того, зазначає, що на підтвердження факту перерахування відповідачу грошових коштів позивачем надано до суду копію договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016р., що не може підтверджувати переказ грошових коштів. Також звертає увагу, що позивачем було пропущено трирічний строк на звернення з позовом до суду. В апеляційній скарзі просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2021 року скасувати, яким в задоволенні позову відмовити.

07 жовтня 2021 року від представника скаржника Мазур В.В, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, однак, враховуючи те, що розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження, а скаржник чи його представник не зверталися до суду з обгрунтованим клопотання про розгляд даної справи з викликом та повідомленням сторін, таке клопотання до задоволення

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02 грудня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 20 грудня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким частково не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання по договору позики не виконав, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість, а від так, така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 27.10.2015 серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 виданого Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «ВЕЛЛФІН» зареєстровано як фінансову установу (а.с. 7).

17.06.2017 між позивачем ТзОВ «Веллфін» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики в електронній формі (а.с.19-23).

Відповідно договору позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 2900 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування. Позика надається виключно за допомогою веб-сайту за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Строк позики складає 14 днів, позика має бути повернута згідно графіку розрахунків до 01.07.2017. Договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання останнім своїх зобов`язань.

Відповідно до графіку розрахунків до договору позики № 208534 від 17.06.2017 сума по договору 2900 грн., дата погашення 01.07.2017, сума до сплати процентів 730,80 грн., разом до сплати 3630,80 грн.(а.с. 23- зворот).

18.05.2016 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та Фінансовою компанією «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» укладено договір про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3, відповідно до якого ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» надає ТзОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайер здійснює зарахування коштів (а.с. 25-27).

Виходячи з приписів Закону України "Про електронну комерцію", Правил надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ "ВЕЛЛФІН", укладення електронного договору позики з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором не потребує наявності сертифікації ключа ЕЦП підписувача, відомостей про особистий ключ підписувача та інших ознак, властивих звичайному електронному цифровому підпису без одноразового ідентифікатора.

16.06.2017 року у встановленому п.п. 4.1, 4.2 Правил порядку, відповідач оформив Заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача.

Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також фото останнього(а.с.15-18).

Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в договорі позики, що підтверджується повідомленням ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ", яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року.

Таким чином, реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заяви на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики, а договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6,627 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем не виконано зобов`язання за договором позики.

Згідно довідки щодо заборгованості за договором № 208534 від 16.06.2017 станом на 24.07.2020 загальна сума заборгованості становить 95881,43 грн., з яких 2303,60 грн. основний борг, 45908,92 грн. заборгованість по відсоткам, 47668,91 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Загальна кількість днів простроченої позики становить 1084 календарних днів. (а.с.24).

Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у Постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 2303,6 грн. та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 17.06.2017р. по 01.07.2017р. в сумі 730,8 грн.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного в договорі строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а відтак в іншій частині позовних вимоги, слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 66,52 грн., а з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» в користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати понесені при поданні апеляційної скарги в розмірі 3053 грн.

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» ( , місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) заборгованість за договором позики № 208534 від 16.06.2017 р. року в розмірі 3034,4 (три тисячі тридцять чотири гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» ( , місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) 66,52 грн. понесених позивачем судових витрат.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» - відмовити.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» ( , місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_3 ) судові витрати понесені при розгляді справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3035 (три тисячі п`ятдесят три гривні).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник