набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2059/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Березнікова О.В.,

за участю секретаря судових засідань: Собчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом Чаплинської районної організації вільної профспілки освіти і науки України в інтересах ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради, опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Чаплинська районна організація вільної профспілки освіти і науки України в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що рішенням Чаплинського йонного суду Херсонської області від 21 червня 2018 року ОСОБА_1 поновлено на посаді завідувача Червонопалянської філії опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради Херсонської області, стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. Вказане судове рішення в частині поновлення на роботі виконано лише 27.12.2018, а в частині виплати заробітної плати та моральної шкоди 21.10.2019. Тобто невиконання рішення суду в повному обсязі мало місце з 21.06.2018 по 21.10.2019, але враховуючи, що позивачку було поновлено на роботі з 27.12.2018, остання стала до роботи і отримувала заробітну плату, а відтак просять стягнути середній заробіток у період невиконання рішення з 21.06.2018 по 27.12.2018 в розмірі 61073,92 грн., відповідно до наданого розрахунку, виходячи з середньої заробітної плати в розмірі 477,14 грн/день помножений на 128 днів невиконання рішення у вказаний період.

22.01.2020 від представника відповідача відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради начальника Кулик О.Є. надійшло заперечення на позовну заяву в якому зазначають про відсутність порушеного права позивача, який би підлягав захисту, оскільки позивачку поновлено на роботі відповідно до рішення Чаплинської селищної ради від 26.12.2018. Крім того, вказують на порушення позивачкою встановленого ст. 233 КЗпП тримісячного строку для звернення з вказаним позовом до суду, у зв`язку з чим просять застосувати позовну давність.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Суд вважає за можливим провести розгляд справи без участі сторін за наявними у справі матеріалами, які є достатніми для винесення рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 червня 2018 року скасовано наказ відділу освіти молоді та спорту Чаплинської селищної ради Херсонської області від 15.08.2017 року №124 про звільнення ОСОБА_1 за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, поновлено її на посаді завідувача Червонополянської філії Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради Херсонської області з 17 серпня 2017 року, стягнути з Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради Херсонської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 100676,54 грн. та стягнуто з Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» Чаплинської селищної ради Херсонської області на її користь заподіяну моральну шкоду у розмірі 2000 грн.. Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 23.07.2018, остання звернулась до начальника відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради ОСОБА_2 з приводу негайного її поновлення на посаді згідно рішення суду від 21 червня 2018 року.

Листом від 31.07.2018 №436/01-23 в.о. начальника відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради Т.Довбня винесено прохання внести на розгляд чергової сесії Чаплинської селищної ради питання про надання дозволу відділу освіти на поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача Червонополянської філії Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія».

На заяву позивачки від 23.07.2018, щодо виконання рішення суду від 21.06.2018 відділом освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради, надано відповідь від 13.08.2018 №454/01-23, де зазначено, що відділом подано апеляційну скаргу на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21.06.2018 та 07.08.2018 подано до Чаплинського районного суду заяву про встановлення порядку виконання вказаного рішення суду від 21.06.2018.

Рішенням Чаплинської селищної ради №368 від 15.08.2018 ОСОБА_1 відмовлено у поновленні на посаді завідувача Червонополянської філії Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» у зв`язку з тим, що дана посада не є вакантною, запроваджено конкурсний порядок відбору претендентів на цю посаду та контрактну форму трудового договору.

Рішенням Чаплинської селищної ради №438 від 26.12.2018 відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради погоджено поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача Червонополянської філії Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» на підставі рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21.06.2018.

Згідно з ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню, про що також зазначено в рішенні суду від 21.06.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків (пункт 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після проголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися, що в свою чергу не було зроблено.

В той же час позивачку ОСОБА_1 було поновлено на роботі з 27.12.2018, чому передувало згадане вище рішення Чаплинської селищної ради від 26.12.2018.

Таким чином, невиконання рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21.06.2018 відбулось з моменту його проголошення 21.06.2018 до моменту поновлення позивачки на посаді 27.12.2018, що становить 128 днів.

Посилання представника відповідача відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради начальника Кулик О.Є. у поданому відзиві на ту обставину, що у позивачки відсутні підстави для звернення до суду за захистом свого порушеного права, оскільки таке право не є порушеним, а відтак є підстава для відмови у задоволенні позову, суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Як вже встановлено, рішення суду від 21.06.2018, яким, зокрема, поновлено позивачку на посаді завідувача Червонополянської філії Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа гімназія» не виконувалося протягом 128 днів.

У цей період, після звернення позивачки до відділу освіти з приводу виконання вказаного рішення, останній безпідставно було відмовлено у поновленні на роботі, зокрема листом від 13.08.2018 №454/01-23 з того приводу що на згадане рішення суду від 21.06.2018 подано апеляційну скаргу, що є неприпустимим з огляду на ч. 5 ст. 124 Конституції України, в тому числі і при зверненні до суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення, з яким відділ освіти звернувся 07.08.2018.

Крім того, згаданим рішенням Чаплинської селищної ради №368 від 15.08.2018 також безпідставно було відмовлено у поновленні на роботі ОСОБА_1 , оскільки вказані в рішенні причини, що дана посада не є вакантною, запроваджено конкурсний порядок відбору претендентів на цю посаду та контрактну форму трудового договору не є обґрунтованими та такими, що не дають змогу виконати рішення суду від 21.06.2018, з огляду на те, що статтею 43-1 КЗпП України передбачено порядок дій власника або уповноваженого ним органу у разі поновлення працівника на посаді.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи лексичне значення (тлумачення) поняття «затримка» як «зволікання», затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Такий правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 6-435цс15.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Суд встановив, що у даному випадку мала місце затримка виконання судового рішення від 21.06.2018.

Період затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі складає час з 21.06.2018 р. до 27.12.2018 (дата поновлення на роботі), що становить 128 днів, і саме за вказаний час підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачка ОСОБА_1 проводиться відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100.

Відповідно до ч 4 ст. 82 ЦПК України , обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Відповідно до рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 червня 2018 року середньоденний заробіток позивача склав 477,14 грн., заробітна плата за червень 2017 11701,62 грн. та липень 2017 8815,47 грн.(8815,47+11701,62): (21 раб.днів+22 раб.днів).

Суд приходить до висновку, що має місце вимушений прогул за час невиконання судового рішення з 21.06.2018 по 27.12.2018. Отже, враховуючи час вимушеного прогулу 128 робочих днів (128х477,14 = 61073,92 гривень) до стягнення підлягає 61073,92 грн..

Крім того, враховуючи, що позивачкою в позові не вказано з якого відповідача слід стягнути вказані кошти, суд приходить до висновку про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду в розмірі 61073,92 грн. з опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради, оскільки саме з даним підприємством позивачка перебувала в трудових відносинах, а також з підстав того, що за рішенням Чаплинського районного суду від 21.06.2018 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 100676,54 грн. стягнуто саме з вказаного закладу.

Що стосується посилання представника відповідача відділу освіти, молоді та спорту Чаплинської селищної ради начальника Кулик О.Є. у поданому відзиві на застосування у спірних правовідносинах позовної давності, посилаючись на норму ст. 233 КЗпП, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Аналізуючи зміст частини другої статті 233 КЗпП України, можна зробити висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Як частиною першою статті 94 КЗпП України, так і частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 Кодексу і частині першій статті 1 ЗаконуУкраїни «Про оплату праці», як винагороди, обчисленої, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган (роботодавець) виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)», за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. Крім обов`язку оплатити результати праці робітника, існують також інші зобов`язання роботодавця матеріального змісту. Ці зобов`язання стосуються тих витрат, які переважно спрямовані на охорону праці чи здоров`я робітника (службовця) або на забезпечення мінімально належного рівня його життя.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Отже, вимога про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є спором про оплату праці, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 233 КЗпП України, тобто звернення до суду у даному випадку не обмежується будь-яким строком.

До такого висновку дійшов у своїй постанові від 25.07.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. 236 КЗпП, ст.ст. ст.ст. 12, 19, 81, 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, який виник через невиконання рішення суду, в сумі 61073 (шістдесят одна тисяча сімдесят три) гривні 92 копійки.

Стягнути з Опорного закладу навчально-виховного комплексу «Чаплинська школа-гімназія» Чаплинської селищної ради» на користь держави судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Чаплинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 05.03.2021.

Суддя О.В. Березніков