УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

за участі

представника боржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача Нестерова Е.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

установив:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою у якій просить визнати виконавчий лист виданий Дніпровським районним судом м. Києва від 13.09.2020 року у справі № 755/17770/18 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви мотивовано тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2019 року, залишеним в силі постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2019 р. та постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.04.2020 р., позов АТ «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23.08.2017 р. у розмірі 1 812 279 грн. 90 коп. та судовий збір в сумі 27 184 грн. 20 коп. Рішення суду мотивоване тим, що 23.08.2017 р. між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ПП «Мінераліз» було укладено договір № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком, відповідно до умов якого ПП «Мінераліз» встановлено максимальний ліміт овердрафту у розмірі 5 000 000 грн. зі строком користування коштами на протязі 30 календарних днів під 22 % річних. З метою забезпечення виконання ПП «Мінераліз» зобов`язань за кредитним договором 23.08.2017 р. між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 49/17-П. Прострочена заборгованість ПП «Мінераліз» перед позивачем на момент пред`явлення позову склала 1 812 279,90 грн. та в подальшому вказаним рішенням суду була стягнута з ОСОБА_2 , як поручителя, на користь АТ «Комерційний Індустріальний Банк». Рішення суду набрало законної сили 10.12.2019 р., позивачу видано відповідний виконавчий лист, який пред`явлено останнім для примусового виконання до Дніпровського РВ ДМС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ). Водночас постановою Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року у справі № 761/38210/19 задоволено позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк», визнано припиненою поруку ОСОБА_2 перед АТ «Комерційний Індустріальний Банк» за договором поруки № 49/17-Пвід 23.08.2017 р. в порядку частини 4 ст. 559 ЦК України у зв`язку зі спливом строку поруки 12 жовтня 2018 року. За таких обставин вказаний виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 просив задовольнити заявлені вимоги, надав пояснення, викладені у заяві.

Представника стягувача АТ «Комерційний Індустріальний Банк» Нестеров Е.Г. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на безпідставність вимог.

Вислухавши учасників судового засідання, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне.

З матеріалів справи № 755/17770/18 встановлено, що Дніпровським районним судом м. Києва 13 серпня 2019 року ухвалене рішення про задоволення позову Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_2 , третя особа Приватне підприємство «Мінераліз» про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованість за договором № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23.08.2017 р. у розмірі 1 812 279 грн. 90 коп. та судовий збір в сумі 27 184 грн. 20 коп. (т. 2 а.с. 107-111).

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2019 року в частині стягнення заборгованості скасоване. Ухвалене у цій частині нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_2 , третя особа Приватне підприємство «Мінераліз» про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованість за договором № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23.08.2017 року в розмірі 1 708 520, 24 грн. В іншій частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року залишене без змін (т. 2 а.с. 205-210).

Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2020 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 серпня 2019 року в нескасованій його частині та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року залишено без змін (т. 3 а.с. 59-63).

Відповідно запису в довідковому листі до справи, на виконання судового рішення по справі № 755/17770/18 Дніпровським районним судом м. Києва 15.01.2020 року видано виконавчий лист.

Заявником надано витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 28.12.2020 р., з якого убачається, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Комерційний Індустріальний Банк» знаходиться на виконанні в Дніпровському РВ ДВС у м. Києві ЦМЮ МЮ (м.Київ) - Виконавче провадження № 62124406 (т. 3 а.с. 91).

Заявник в обгрунтування вимог для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилається на постанову Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року у справі № 761/38210/19 якою визнано припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки № 49/17 П від 02.04.2018 р. укладеного між АТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ОСОБА_2 зі спливом строку поруки, а саме 12 жовтня 2018 року (т. 3 а.с. 92 зв. - 95).

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у частині 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після його видачі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на таке пред`явлення.

Оскільки постанова Київського апеляційного суду від 10.12.2019 року прийнята у справі за позовом АТ «Комерційний Індустріальний Банк» до ОСОБА_2 , третя особа ПП «Мінераліз» про стягнення заборгованості за договором № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23.08.2017 року в розмірі 1 708 520, 24 грн., на виконання якої 15.01.2020 року видано виконавчий лист, не скасована, обставини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Крім того, згідно з частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України,

статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

За приписами ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов`язання не може застосовуватися до правовідносин, в яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-172цс15, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13-ц (провадження № 61-16585св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 195/465/15-ц (провадження № 61-778ск17).

За викладених обставин відсутні правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки право на стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 реалізовано кредитором АТ «Комерційний Індустріальний Банк» шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким постановлене судом апеляційної інстанції рішення про стягнення заборгованості з поручителя та це рішення залишене без змін постановою Верховного Суду від 07.04.2020 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.2021 року, відповідно норми ч. 3 ст. 432 ЦПК України, було зупинено виконання за оспорюваним виконавчим листом № 755/17770/18 Дніпровського районного суду м. Києва у виконавчому провадженні № 62124406 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Комерційний індустріальний банк» заборгованості до розгляду заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (т. 3 а.с. 105, 106).

З урахуванням викладеного, оскільки у задоволенні заяви відмовлено, підлягає поновленню виконання у виконавчому провадженні № 62124406 за виконавчим листом № 755/17770/18 виданим Дніпровським районним судом м. Києва 15.01.2020 року.

Керуючись ст. ст. 5, 18, 258, 259, 260, 353, 432 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 755/17770/18 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 15.01.2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» таким, що не підлягає виконанню, -відмовити.

Поновити виконання за виконавчим листом № 755/17770/18 виданим Дніпровським районним судом м. Києва у виконавчому провадженні № 62124406 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний Банк» заборгованості за договором № 49/17 про надання авансового овердрафту за поточним рахунком від 23.08.2017 р. у розмірі 1 812 279 грн. 90 коп. та судового збору в сумі 27 184 грн. 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2021 року.

Суддя