КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства "СGM Czech a.s." в особі арбітражного керуючого Еміл Фішера до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року АТ "СGM Czech a.s." звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , згідно з яким, враховуючи збільшення позовних вимог, просило суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.06.2014 року, укладений між АТ "СGM Czech a.s." в особі представника Йозефа Хромяка та ОСОБА_3 , посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 542;

- скасувати рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (індексний номер рішення 14102004 від 27.06.2014 року);

- повернути у власність АТ "СGM Czech a.s." квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що у 2009 році Чеське підприємство АТ "СGM Czech a.s." інвестувало кошти у будівництво квартир у АДРЕСА_2 , у тому числі у квартиру АДРЕСА_3 .

Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем у 2013 році.

При цьому, зазначало, що протягом 2014 року була розпочата процедура банкрутства АТ "СGM Czech a.s." і Крайовий суд м. Гравець-Кралове своєю постановою від 15.10.2014 року призначив арбітражного керуючого Еміл Фішера, який мав право розпоряджатися майном товариства та приймати будь-які рішення.

У кінці 2014 року Еміл Фішеру стало відомо, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., ОСОБА_5 на підставі довіреності від 19.02.2014 року від імені АТ "СGM Czech a.s." було здійснено продаж квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивач зазначав, що особи, які підписали від імені товариства довіреність на право відчуження нерухомого майна - пан ОСОБА_6 та пан ОСОБА_7 заперечують факт її видачі, підпис уповноваженої працівниці пошти Чеської Республіки ОСОБА_8, яка нібито посвідчила довіреність, є підробленим, державною поштою Чеської Республіки заперечується факт реєстрації цієї довіреності.

Крім того, позивач вказав, що продаж квартири відбувся за заниженою вартістю.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що спірна квартира вибула з володіння власника поза його волею та внаслідок вчинення злочину, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 27.06.2014 року, укладений між АТ "СGM Czech a.s." в особі представника Йозефа Хромяка та ОСОБА_3 , посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 542. Скасовано рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (індексний номер рішення 14102004 від 27.06.2014 року). В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (т. 4, а.с. 49-56).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Так, в обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що позивач, ототожнюючи всі три довіреності на підтвердження заявлених позовних вимог, використовував відповіді на запити щодо одних довіреностей для обгрунтування інших.

При цьому, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв переклад копії рішення суду Чеської Республіки за беззаперечний основний доказ у справі, оскільки саме рішення на завірено належним чином (т. 4, а.с. 83-90).

Ухвалою від 20.09.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (т. 4, а.с. 93, 94).

Ухвалою від 20.09.2021 року справу призначено до розгляду (т 4, а.с. 95).

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на їх безпідставність та необгрунтованість.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю третьої особи, оскільки її неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, АТ "СGM Czech a.s." на підставі договору внесення змін та доповнень до інвестиційного договору про участь у фонді фінансування будівництва виду "А" № 27 від 29.09.2011 року було набуто прав та обов`язків довірителя за інвестиційним договором про участь у фонді фінансування будівництва виду "А" № 27 від 16.03.2009 року, отримано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 80,8 кв.м. та здійснено реєстрацію права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна.

При цьому, 27.06.2014 року між АТ "СGM Czech a.s." в особі представника за довіреністю від 19.02.2014 року Йозефа Хромяка та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого продавець передав у власність покупцю спірну квартиру. У той же день була проведена реєстрація права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що спірна квартира вибула з володіння власника поза його волею, оскільки особи, які підписали від імені товариства довіреність на право відчуження нерухомого майна - пан ОСОБА_6 та пан ОСОБА_7 заперечують факт її видачі, підпис уповноваженої працівниці пошти Чеської Республіки ОСОБА_8, яка нібито посвідчила довіреність, є підробленим, а державною поштою Чеської Республіки заперечується факт реєстрації цієї довіреності.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочини від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї особи.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням районного суду міста Кутна Гора від 20.04.2018 року, яке набрало законної сили 11.09.2018 року, встановлений факт відсутності повноважень у Йозефа Хромяка на укладення спірного договору, оскільки довіреність від 19.02.2014 року ніколи не видавалась повноважними особами товариства, була підроблена та є фіктивною.

При цьому, вищевказане судове рішення завірено належним чином, рішення районного суду м. Кутна Гора Чеської Республіки від 20.04.2018 року надано чеською мовою, містить необхідні реквізити, а саме: підпис посадової особи та печатку суду. Наданий позивачем переклад цього рішення на українську мову, виконаний перекладачем Чернишовим Д.П. , який зазначив, що відповідає за вірність перекладу. Справжність підпису перекладача Чернишова Д.П. засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим В.О., який прошив, пронумерував і скріпив печаткою 17 аркушів, що включають рішення суду чеською та переклад українською мовами.

У свою чергу, п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що визнання рішення іноземного суду - це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.ст. 81, 82 вказаного Закону в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин. Визнання та виконання таких рішень здійснюється у порядку, встановленому законом України (гл. 1, 2 розділу ІХ ЦПК України).

Водночас, ст. 3 цього Закону вказує, що якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

28.05.2001 року між Україною та Чеською Республікою укладено Договір про правову допомогу у цивільних справах, який ратифіковано Законом України від 10.02.2002 року і який набув чинності 18.11.2002 року.

Відповідно до п. 5 ст. 55 вказаного Закону на території Договірних Сторін визнаються також без спеціального провадження рішення органів юстиції у цивільних справах, які не потребують за своїм характером виконання, якщо інше не передбачено цим Договором.

Враховуючи те, що рішення районного суду м. Кутна Гора Чеської Республіки від 20.04.2018 року встановлює лише юридичний факт фіктивності довіреності від 19.02.2014 року, вказане судове рішення визнається в Україні як на території Договірної Сторони без спеціального провадження рішення органів юстиції.

Крім того, відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності у особи, яка підписувала спірний договір та відсутності вільного волевиявлення позивача на відчуження належного йому майна, також підтверджується висновком технічного та почеркознавчого дослідження, згідно з яким зображення підписів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на довіреностях від 01.07.2014 року та від 19.02.2014 року були виконані не рукописним способом, а отримані з одного й того ж підпису за допомогою технічних засобів (монтажу).

Будь-яких доказів на спростування вищенаведених обставин стороною відповідача надало не було.

У свою чергу, згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому, відповідно до частини третьої даної статті, однієї із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Таким чином, встановивши, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири було порушено вимоги щодо наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності для вчинення правочину та наявності вільного волевиявлення учасника правочину, які закріплені у ч.ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.04.2014 року та скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на спірну квартиру.

До аналогічних висновків у подібних спорах прийшов і Верховний Суд у своїх постановах від 06.11.2019 року по справі № 752/22080/16-ц, від 20.10.2020 року у справі № 751/4254/17, від 19.05.2021 року по справі № 752/22078/16-ц.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, обгрутовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться лише до переоцінки доказів та незгоди апелянта з такими висновками, які узгоджуються з вимогами закону і з якими у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

При цьому, апелянтом не наведено жодного доводу, який би потребував додаткового правового аналізу і міг би слугувати підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційних скарг без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства "СGM Czech a.s." в особі арбітражного керуючого Еміл Фішера до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та повернення майна - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська