КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/2968/2021 доповідач в апеляційній інстанції: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І. (суддя-доповідач), Іванової І.В., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась із вищевказаним позовом, який обгрунтовано тим, що 15 вересня 2019 року із вини водія транспортного засобу «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 трапилася ДТП в результаті якої позивачу як власнику транспортного засобу «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 було завдано матеріальних збитків.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року ОСОБА_2 було визнано винною в спричиненні вказаної ДТП.

На момент настання ДТП транспортний засіб «Mazda» д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ТАС» (надалі ПрАТ СК «ТАС» та/або страхова компанія), тому в передбачений законом термін позивач звернувся до відповідача з метою отримання страхового відшкодування.

Відповідачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 81 574 грн. 11 коп.

ОСОБА_1 з такою виплатою не погодилась та звернулась до страхової компанії з відповідною заявою.

Позивачка звернулась до оцінювача задля визначення вартості матеріального збитку, відповідно до звіту його розмір становить 150 960 грн. 31 коп.

Просила стягнути з відповідача різницю між визначеною вартістю матеріального збитку та виплаченою сумою страхового відшкодування у розмірі 69 386 грн. 20 коп. та судові витрати по справі у розмірі 768 грн 40 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 06 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Посилається на те, що не давала доручення відповідачу на здійснення дій щодо проведення оцінки належного їй автомобіля, не погоджується із інформацією зазначеною оцінювачем ОСОБА_3 у звіті, а тому вважає необґрунтованим розмір матеріального збитку визначений страховою компанією.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ПрАТ СК «ТАС» погоджується із висновками місцевого суду, що належна позивачу сума відшкодування була сплачена у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наданий на підтвердження позовних вимог звіт оцінки завданого збитку здійснений оцінювачем ОСОБА_4 не може бути належним доказом, оскільки при дослідженні використовувалась невірно обрана комплектація пошкодженого автомобіля, що призвело до розбіжностей.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення (а.с. 12).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 7369686 від 05 липня 2018 року (а.с. 10).

20 вересня 2018 року ОСОБА_5 звернулася до відповідача з повідомленням про настання вказаної події в якому повідомила про можливість огляду автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 за адресою м. Київ, вул. Затишна, 7Б (а.с. 13).

16 жовтня 2018 року позивач звернулася до відповідача по справі ПрАТ «СК «ТАС» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 14).

03 листопада 2018 року оцінювачем ОСОБА_6 складений Звіт №0110/1-4, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 становить 117 746 грн. 19 коп. з ПДВ та 81 574 грн. 11 коп. без врахування ПДВ.

19 грудня 2018 року відповідачем було сплачено на реквізити вказані в заяві позивача страхове відшкодування в розмірі 81 574 грн. 11 коп., що підтверджується платіжним дорученням №114811 від 19 грудня 2018 року (а.с. 113).

Однак позивач не погодилася із зазначеною сумою виплати страхового відшкодування АТ «СТ «ТАС», на підставі чого звернулася до відповідача із відповідною заявою в якій зазначила, що за попередніми розрахунками необхідна сума складає 130 000 грн. (а.с. 15).

За заявою позивача суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕАК «Довіра» було підготовлено Звіт №15487 відповідно до якого розмір матеріального збитку завданого транспортному засобу «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 становить 150 960 грн. 31 коп. (а.с. 40-64).

За вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Згідно п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на потерпілого покладено наступні обов`язки: п. 33.3. статті 33 Закону зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів); п. 33-1.1. статті 33-1 сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально».

Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок дій страховика та потерпілого для здійснення страхового відшкодування:

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей,.необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Місцевий суд вірно зазначив, що страхова компанія після отримання повідомлення про ДТП, організувала огляд пошкодженого транспортного засобу у строк до 10 робочих днів (а.с. 96), чим дотрималась вимог ст. 34 Закону.

Належних доказів на спростування звіту про визначення вартості матеріального збитку від 03 листопада 2018 року(а.с. 88) позивачем надано не було.

Зокрема, колегія суддів враховує, що дійсно оцінювач ОСОБА_4 під час визначення вартості автомобіля, враховував вартість автомобіля в іншій комплектації, відповідно в подальшому вказане значення вплинуло на розмір матеріального збитку, а тому висновки місцевого суду, щодо неможливості прийняття до уваги звіту ТОВ «ЕАК «Довіра» є обґрунтованими, а апеляційна скарга не містить доводів, які б їх спростували.

Посилання позивача на відсутність доручення, щодо проведення оцінки належного їй автомобіля є не обґрунтованими, оскільки нормами чинного законодавства обов`язок встановлення розміру збитків покладено саме на страховика цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Апеляційна скарга переповнена переоцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 06 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «04» березня 2021 року.

Сліпченко О.І.

Іванова І.В.

Сушко Л.П.