2/465/3113/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21.12.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі -

головуючого судді Марків Ю.С.

при секретарі судового засідання Чапля В.С.

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі в розмірі 30 відсотків частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 19 жовтня 2002 року вони зареєстрували з відповідачем шлюб у Новояворівській міській раді Львівської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №232, та який було розірвано 21.08.2013 року. У спільному шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазаначає, що їх донька проживає разом з нею, домовленості між нею та відповідачем щодо розміру та порядку виплати аліментів досягнути не вдається, аліменти відповідач нікому не платить, стягнення за виконавчими документами з відповідача не проводиться.

У судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву, в якій не заперечує щодо винесення судом заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.10.2002 року у Новояворівській міській раді Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №232, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 19.10.2002 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.11.2003 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 03.10.2003 року зроблено відповідний запис №300.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 21.08.2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "На Драгана" №1407-01 від 14.07.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично і постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №266991386 від 22.07.2021 року ОСОБА_2 є власником трьох квартир за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною третьою ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною третьою ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи рівність прав та обов`язків щодо дитини як батька, так і матері, а також те, що відповідач є особою молодого віку, працездатним, спростувань доводам позивачки суду таким не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів слід задоволити у повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 , як батька неповнолітньої дитини ОСОБА_3 слід стягувати на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки, в розмірі 30 відсотків від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 липня 2021 року, тобто з дня звернення до суду, до досягнення донькою повноліття.

Щодо позовної вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів до 23-річного віку у зв`язку з продовженням навчання, суд зазначає, що жодних доказів, що їх спільна донька ОСОБА_3 продовжує навчання, суду не надано, відтак в цій частині слід відмовити.

Стягнення судових витрат вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280 - 283 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30 (тридцяти) відсотків від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме 15 липня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.430 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Марків Ю.С.