Справа № 234/9365/21
Провадження № 2/234/3467/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лутай А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Коханової Д.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорська Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.07.2021р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 30.10.2020 року він надав у борг грошові кошти в сумі 2500,00 грн громадянці ОСОБА_2 , відповідачці у справі, з вимогою про повернення вказаних коштів в строк до 13.11.2020 року, а в разі порушення строків повернення боргу, ОСОБА_2 повинна сплачувати відсотки в розмірі 30% від отриманої суми кожні 15 днів, строком до 28.11.2020року, а в разі порушення строків повернення боргу, ОСОБА_2 повинна сплачувати відсотки в розмірі 50% від отриманої суми кожні 15 днів. Зазначає, що до теперішнього часу відповідачка не виконала зобов`язання щодо повернення позики, телефон відповідачки відключений, за місцем мешкання останньої не має, де вона знаходиться невідомо. Вказує, що відповідно до розписки від 30.10.2020 року на суму 2500,00 грн., строк повернення боргу до 13.11.2020 року, а вразі порушення строку повернення боргу розмір процентів встановлено - 30% від отриманої у борг суми кожні 15днів, тобто сума боргу за період с 13.11.2020 року по 28.11.2020 року складає 750,00 гривень (відсотки). Тобто станом на 28.11.2020 року сума боргу становить 3250,00 гривень. Крім того, в розписці написано, у разі порушення строку повернення боргу, відповідач зобов`язується с 28.11.2020 року сплачувати відсотки в розмірі 50% за 15днів 1250,00 гривень, а за місяць 2 500 грн., тобто сума боргу станом на 06.07.2021 року складає 42500,00 гривень (борг). Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його ( ОСОБА_1 ) користь суму неповернутої позики в розмірі 2500,00 грн., відсотки за несвоєчасне виконання зобов`язання у сумі 46320,00 грн., за оплату судового збору в сумі 908,00 грн., за послуги адвоката в сумі 5472,50 грн., а всього стягнути 55200,50 грн.

Ухвалою судді від 10.08.2021 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_3 вимоги позову ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надавши суду заяву, в якій просить розглядати дійсну справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши позов та оцінивши докази у цій справі в їх сукупності, вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2020 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2500,00 грн. Договором обумовлений строк повернення позивачу такої ж суми грошових коштів в строк до 13.11.2020 року та у разі порушення строків повернення коштів, виплачувати проценти в розмірі 30% від отриманої суми кожні 15 днів, строком до 28.11.2020року, а в разі порушення строків повернення боргу, ОСОБА_2 повинна сплачувати відсотки в розмірі 50% від отриманої суми кожні 15 днів.

Факт укладення між сторонами договору позики, а також передання позивачем відповідачу грошових коштів за договором, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні, які суд приймає за основу при ухваленні рішення, а саме: розпискою про отримання грошових коштів, написаною власноруч відповідачем ОСОБА_2 30.10.2020 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики не виконала, борг у визначений строк не повернула, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача суму позичених 30.10.2020 року грошових коштів в розмірі 2500,00 грн.

Договором розмір процентів за користування грошовими коштами не встановлено.

Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, встановлено, що відповідно до розписки від 30.10.2020 року на суму 2500,00 грн. сторони домовились, що за несвоєчасне виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів відповідачка буде сплачувати 30% від отриманої суми кожні 15 днів, строком до 28.11.2020 року, а в разі порушення строків повернення боргу - в розмірі 50% від отриманої суми кожні 15 днів, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки проценти за час користування позикою у розмірі 18 250, 00 грн. (750,00 грн.(30% за період з 13.11.2020 по 28.11.2020) + 17500,00 грн.(50% за період з 28.11.2020 по 06.07.2021)), задовольнивши тим самим частково позовні вимоги в цій частині.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 2500,00 грн. та проценти з простроченої суми за порушення грошового зобов`язання у розмірі 18 250,00 грн, а всього 20 750,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5472,50 грн, суд приходить до наступного висновку. З метою надання професійної правничої допомоги між позивачем та адвокатом Шейко К.В. укладено договір про надання ОСОБА_1 правової допомоги від 05.04.2021 року.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 06.07.2021 року до договору про надання правової допомоги від 05.04.2021 року, Правова допомога включає в себе: зустріч, консультація Клієнта, узгодження правової позиції - 1094,50 грн., підготовка та подання до суду позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (1 година роботи адвоката) -1094,50 грн., орієнтована кількість судових засідань за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (1094,50 грн./ засідання х 3 засідання) - 3 283,50 грн.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки позивачем не надано документального підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Крім того, у відповідності із ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст.526, 549, 610, 625, 631, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 130, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму неповернутої позики в розмірі 2500,00 грн., проценти за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 18 250,00 грн, а всього 20 750,00 грн (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень, 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень, 00 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя А.М.Лутай