Провадження № 2/461/1959/20
УХВАЛА

03.03.2021 року, Головуючий суддя Фролова Л.Д.

при секретарі судового засідання Рудницькій А.О.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника вiдповiдача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про поділ спільного майна подружжя.

В судовому засіданні представником відповідача було заявлене клопотання про витребування інформації в товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Фокстрот» про придбання подружжям побутової техніки на умовах кредитування.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що побутова техніка спільно з відповідачем не набувалась. У зв`язку з цим, в задоволенні клопотання просив відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущенні, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

У рішеннях у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 року та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року визначено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Створення рівних можливостей учасникам процесу в доступі до суду та до реалізації та захисту їхніх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача подавав до товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Фокстрот» адвокатський запит з проханням про надання інформації про покупки сім`ї ОСОБА_5 в період з 2014 по 2020 року включно. Просив надати інформацію з приводу вартості придбаних товарів, та у випадку наявності будь-яких додаткових документів, які висвітлюють відповідь на адвокатський запит, долучити їх завірені копії. Однак, товариством з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Фокстрот» відповіді надано не було.

У даному випадку, оскільки у сторони відповідача є обґрунтовані перешкоди у самостійному отриманні зазначених доказів, а також з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, докази необхідно витребувати.

Керуючись ст. ст. 258-259 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про витребування доказів - задовольнити частково.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Фокстрот» надати інформацію чи були укладені кредитні договори ОСОБА_3 або ОСОБА_4 на придбаний товар в м. Львові в період з 2016 року по 2019 рік включно.

У разі наявності кредитного договору зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Фокстрот» зазначити суму вартості товарів, які були придбані ОСОБА_3 або ОСОБА_4 в період з 2016 року по 2019 рік включно.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Фокстрот» надати відповідь у строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

В разі неможливості надання вказаної вище документації повідомити суд про причини.

Попередити товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Фокстрот» про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, за умисне невиконання ухвали суду, що набрали законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Д. Фролова