ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9856/21 Справа № 201/7869/21 Суддя у 1-й інстанції - Батманова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2021 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини закрито.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2021 №201/11545/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому провадження у справі підлягає закриттю. Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи вважає що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2021 №201/11545/20 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав , виходячи з такого.

Так, позивач в своєму позові по справі №201/11545/20 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , що залишила заповіт на своє спадкове майно та зазначає, що до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом не звертався і постанови нотаріуса про відмову в прийнятті спадщини за заповітом через пропуск 6-місячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини він немає.

Звертаючись з позовною заявою по даній справі позивач зазначив, що враховуючи рішення суду по справі №201/11545/20 він звернувся до Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 23.03.2021 року Сьомою Дніпровською державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки було встановлено пропуск строку для прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, у цивільній справі №201/11545/20 та в даній справі є різні підстави позову, що не дозволяє зробити висновок про їх тотожність, а тому відсутні підстави для закриття провадження у вказаній справі, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про існування судового рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: