Ухвала

05 березня 2021 року

м. Київ

справа № 127/13991/17

провадження № 61-1236 ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду засобами поштового зв`язку 20 січня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні причини пропуску строку та надати докази на підтвердження їх поважності, уточнити вимоги касаційної скарги та надати докази сплати судового збору у цій справі.

У лютому 2021 року на адресу Верховного Суду надійшла уточнена редакція касаційної скарги з клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та докази сплати судового збору, однак заявник не виконав вимоги ухвали від 09 лютого 2021 року в частині сплати судового збору саме у цій справі та доказів дати отримання оскаржуваної постанови.

Так, додані до касаційної скарги та заяви про усунення недоліків квитанції про сплату судового збору від 20 січня 2021 року № 53944 у розмірі 3 959,18 грн та від 23 лютого 2021 року № 96088 у розмірі 1 204,00 грн свідчать про його сплату у справі № 133/2718/17, а не у справі № 127/13991/17. Разом з тим, заявник як у касаційній скарзі так і в заяві про усунення недоліків зазначає як номер справи № 133/2718/17 так і № 127/13991/17.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень справа № 133/2718/17 перебуває у Верховному Суді, однак судові рішення ухвалені не за позовом ОСОБА_1 , а іншої особи.

За таких обставин, з наданих заявником квитанцій не можна достовірно встановити, яка саме касаційна скарга оплачена судовим збором, тому заявнику необхідно уточнити дані щодо номеру справи у якій подано касаційну скаргу та в квитанціях про сплату судового збору.

Відповідно до частин першої , другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частина перша статті 6 згаданого Закону).

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з додатками 2, 8 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Положеннями пункту 3.8. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої надається відповідна скарга, та дата судового акта, що оскаржується.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 910/4557/18, від 30 березня 2018 року у справі №914/1542/17.

Крім того, заявником не надано доказів щодо дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджає вирішенню його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 09 лютого 2021 року строк для надання доказів сплати судового збору саме у цій справі та доказів отримання оскаржуваної постановислід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 09 лютого 2021 року, до 02 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Білоконь