Справа № 199/5328/21
(2/199/2841/21)
РІШЕННЯ

іменем України

14.12.2021

м. Дніпро

справа №199/5328/21

провадження № 2/199/2441/21

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, -

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

відповідач ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації.

В обґрунтування позову посилаючись на те, що 17.08.2019 в м. Дніпро, відповідач, керуючи автомобілем марки „OPEL, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2019 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Пошкоджений відповідачем автомобіль марки «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , було застраховано позивачем у відповідності до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.135806 від 28.01.2019.

Позивачем виплачено власнику автомобіля марки «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , страхове відшкодування у розмірі 57 494,00 грн., які позивач, а також судові витрати по справі, просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся судом про наявність цивільної справи, стороною, якої він є, своїм правом надання відзиву на позов останній не скористався.

Так, при отриманні позовної заяви, судом здійснювався запит з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 58).

На даний запит було надано відповідь у якій зазначено, що ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 60).

Будь-яких інших даних щодо місця знаходження відповідача у розпорядженні суду не має.

Заяв про зміну місця проживання, відповідач суду не надавав і у суду така інформація відсутня.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї), особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення.

Таким чином, судом вичерпані всі можливості щодо направлення та повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.08.2019 в м. Дніпро, відповідач, керуючи автомобілем марки „OPEL, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.09.2019 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та стягнуто штраф.

Відповідно до ч.ч.4,6 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі N 755/9320/15-ц.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У зв`язку із виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації.

За правилами статті 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано.

Таким чином, до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 57 494,00 грн., перейшло право вимоги до відповідача по справі.

За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи та згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 57 494 (п`ятдесят сім тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 14 грудня 2021 року.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , місцезнаходження вул. Січових Стрільців,40, м. Київ, 04053.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б.Подорець