Справа № 203/4670/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

за участі представника скаржника - ОСОБА_1

представника заінтересованої особи - Репан Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_3 , про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_2 , в якій останній посилався на те, що 19.04.2019 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська у цивільній справі №203/665/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення було ухвалено заочне рішення, яким позов було задоволено. Для примусового виконання рішення 30.05.2019 року стягувачу було видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 06.06.2019 року було відкрито виконавче провадження. 12.07.2019 року державним виконавцем за місцем мешкання боржника по АДРЕСА_1 , без його участі та дозволу, було вчинено проникнення до житла, вилучено його власні речі. 30.07.2019 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська було скасовано заочне рішення від 19.04.2019 року та справу призначеного до повторного розгляду. 04.12.2020 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська винесено ухвалу, якою провадження по справі закрито, в зв`язку із відсутністю предмету спору. Також ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2019 року у справі №203/2519/19 було визнано неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС з проникнення 12.07.2019 року до житла ОСОБА_2 та зобов`язано повернути йому описані та вилучені речі боржника. Вказана ухвала була залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.04.2020 року. Постановою Верховного Суду від 09.09.2020 року ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду було скасовано, в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено. 08.10.2020 року скаржник звертався до виконавчої служби з приводу повернення йому вилученого майна та документів. В жовтні 2020 року було отримано відповідь, згідно якої відповідальність щодо повернення тільки вилучених документів перекладено на стягувача. Питання щодо повернення вилученого майна взагалі залишено поза увагою. 14.12.2020 року він повторно звернувся з аналогічною заявою, але до цього часу вилучено майно та документи йому не повернуто, відповіді не надано. Посилаючись на вказані обставини, скаржник просив суд визнати дії Центрального ВДВС, пов`язані із відмовою в поверненні вилученого майна, неправомірними та зобов`язати Центральний ВДВС повернути йому майно, вилучене 12.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , згідно акту про опис відповідного майна боржника від 12.07.2019 року, у виконавчому провадженні №59279622.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню в повному обсязі.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що постановою Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №203/2519/19, було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця відділу та щодо повернення вилученого майна. Також зазначив, що стягувачу ОСОБА_3 , двічі направлялись листи з проханням повернути оригінали документів до відділу.

Стягувач ОСОБА_3 за неодноразовими викликами до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заперечень проти скарги не надала.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Кіровським районним судом м.Дніпропетровська від 19.04.2019 року у цивільній справі №203/665/18 було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення останнього з квартири АДРЕСА_2 .

На виконання цього рішення Кіровським районним судом м.Дніпропетровська 30.05.2019 року було видано виконавчий лист, який стягувачем ОСОБА_3 пред`явлено для примусового виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (на теперішній час - Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), далі Центральний ВДВС).

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 06.06.2019 року було відкрито виконавче провадження №59279622, в рамках якого 12.07.2019 року державним виконавцем було проведено примусове виселення боржника.

При цьому, 12.07.2019 року державним виконавцем складено акт про опис відповідного майна боржника, згідного якого описане під час примусового виселення майно боржника ОСОБА_2 , що перебувало в квартирі, було передано на відповідальне зберігання стягувача ОСОБА_3

30.07.2019 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за заявою ОСОБА_2 заочне рішення суду від 19.04.2019 року було скасовано та справу призначеного до нового розгляду, за наслідками якого 04.12.2020 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська винесено ухвалу, якою провадження по справі закрито, в зв`язку із відсутністю предмету спору.

Під час розгляду скарги встановлено, що на момент її розгляду ухвала від 30.07.2019 року була скасовано судом апеляційної інстанції та справу направлено для подальшого розгляду до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська. На теперішній час розгляд останньої триває.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2019 року у справі №203/2519/19 було задоволено скаргу ОСОБА_2 та визнано неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС з проникнення 12.07.2019 року до житла ОСОБА_2 , а також зобов`язано повернути йому описані та вилучені під час виселення 12.07.2019 року речі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.04.2020 року ухвала суду першої інстанції від 21.10.2019 року була залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.09.2020 року ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду було скасовано та в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Також з матеріалів справи вбачається, що 08.10.2020 року скаржник звертався до виконавчої служби з заявою з приводу повернення йому вилученого майна та документів, яка в той же день була зареєстрована в Центральному ВДВС.

На вказану заяву за вихідним від 22.10.2020 року Центральним ВДВС Ляшенку О.Ф. було надано відповідь, що 22.10.2020 року стягувачу ОСОБА_3 державним виконавцем було направлено листа з проханням повернути до відділу оригінали документів. В подальшому, після того як стягувач надасть документи до відділу, вони зв`яжуться із заявником для їх передачі йому.

14.12.2020 року ОСОБА_2 повторно звернувся з аналогічною заявою до Центрального ВДВС, відповідні на яку не надано.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.447 ЦПК України передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом.

Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику.

У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

У разі якщо особі, яка підлягає виселенню, має бути надано інше житлове приміщення, державний виконавець надсилає органу, який відповідно до судового рішення зобов`язаний надати боржнику інше житлове приміщення, повідомлення про строк виконання рішення про надання такого приміщення. У разі ненадання у визначений строк іншого житлового приміщення державний виконавець складає відповідний акт і звертається до суду з поданням про встановлення порядку подальшого виконання рішення. До вирішення судом зазначеного питання виконавчі дії не проводяться.

У разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає відновленню за постановою державного виконавця.

Як встановлено судом, в рамках виконавчого провадження №59279622 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська 30.05.2019 року на виконання заочного рішення цього суду від 19.04.2019 року, яке на той час набрало законної сили в загальному порядку, ОСОБА_2 12.07.2019 року було примусово виселено з квартири АДРЕСА_2 в порядку, передбаченому ст.66 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виселення, державним виконавцем було описано майно боржника, про що складено акт від 12.07.2019 року про опис відповідного майна боржника.

Згідно вказаного акту описані речі та майно боржника, що знаходились в квартирі були передані на відповідальне зберігання стягувачу ОСОБА_3 , що відповідає приписам ч.5 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд з цим, судом встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30.07.2019 року за заявою ОСОБА_2 заочне рішення суду від 19.04.2019 року було скасовано та на теперішній час цивільна справа за позовом ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_2 з квартири перебуває на розгляді в Кіровському районному суді м.Дніпропетровська.

Таким чином, скасування заочного рішення суду від 19.04.2019 року, на підставі якого 30.05.2019 року було видано виконавчий лист, в силу 5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» було підставою для закінчення виконавчого провадження №59279622 та відповідно до ч.1 ст.40 вказаного Закону для скасування державним виконавцем вжитих заходів щодо виконання рішення.

Під час розгляду справи державний виконавець зазначив, що на теперішній час виконавче провадження №59279622 не закінчено, описане під час примусового виселення майно боржника було передано на відповідальне зберігання стягувачу ОСОБА_3 , яка майно не повертає, мотивуючи це тим, що вона понесла витрати за його зберігання.

На запитання суду державний виконавець також повідомив що будь-яких доказів щодо понесення відповідних витрат та їх розміру стягувачем державному виконавцю не представлено, відповідно до ч.7 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» описано майно не реалізовувалось.

За вказаних обставин, враховуючи, що судове рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, було скасовано, описане під час виселення боржника майно не було реалізоване, будь-яких доказів щодо понесення витрат виконавчого провадження, пов`язаних із зберіганням вказаного майна не надано, а заяви боржника про повернення майна залишені без належного реагування та остання фактично безпідставно утримується стягувачем, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення скарги в частині зобов`язання Центрального ВДВС повернути ОСОБА_2 майно, вилучене згідно акту про опис відповідного майна боржника від 12.07.2019 року в рамках виконавчого провадження №59279622.

При цьому, такий обов`язок покладається судом саме на виконавчу службу в силу положень ч.7 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено повернення боржнику майна, переданого на зберігання на державного виконавця.

В частині заявленої у скарзі вимоги про визнання дій Центрального ВДВС, пов`язаних із відмовою в поверненні вилученого майна, неправомірними, суд враховує, що виконавчою службою не відмовлялось в поверненні вилученого майна, а фактично мала місце бездіяльність щодо невжиття належних заходів з його повернення.

Таким чином, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Стосовно заявленого у скарзі клопотання про поновлення строку на подачу скарги, суд враховує, що з огляду на триваючу бездіяльність виконавчої служби, не надання відповіді на заяву про повернення майна від 14.12.2020 року, визначені ст.449 ЦПК України строки скаржником фактично пропущено не було та, відповідно, підстави для вирішення питання щодо їх поновлення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.39,40,66,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,223,258-260,447,449,451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_3 , про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (49000, м.Дніпро, вул.Січеславська Набережна,17/4, ) повернути ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) майно, вилучене згідно акту про опис відповідного майна боржника від 12 липня 2019 року в рамках виконавчого провадження №59279622.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 05 березня 2021 року.

Суддя С.Ю.Казак