Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 березня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання такими, що втратили право користування житловим будинком,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання такими, що втратили право користування житловим будинком.

У позовній заяві позивач зазначає, що 15.08.2019 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу житлового будинку серія та номер 484.

Відповідно до предмета вищевказаного договору продавці - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , продають, а покупець - ОСОБА_1 , купує (приймає) у власність житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, що належить продавцям на праві приватної спільної часткової власності, та розташований за адресою: АДРЕСА_1 і сплачує за нього ціну.

Вказує, що 15.08.2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис за №32839173, відповідно до якого ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, загальною площею 108,7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у зв`язку із відчуженням вищевказаного нерухомого майна втратили право користування останнім.

Зазначає, що відповідно до довідки виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 16.01.2019 року №307/18-21, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані такі особи: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

Пояснює, що вищевказані особи, з моменту укладання договору купівлі-продажу від 15.08.2019 року хоч і зареєстровані але фактично у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не проживають.

Наголошує, що між ОСОБА_1 , як єдиним власником квартири, та відповідачами по справі будь яких цивільно-правових угод або інших правочинів, які б надавали відповідачам право користуватися житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому або окремими приміщеннями не укладалось.

У зв`язку з наведеним вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не мають права користуватися житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим підлягають зняттю із реєстрації місця проживання.

На підставі вищенаведеного, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач - ОСОБА_1 не з`явилася, однак, її представник - адвокат Майор І.В. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі. У заяві просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подав, причини неявки суду не відомі.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2019 року на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н.В. за реєстраційним № 483, ОСОБА_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був придбаний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_1 на зазначений будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.08.2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 15.08.2019 року за № 177677339.

Судом встановлено, що відповідачі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 307/18-21 від 16.01.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідачі не є членами сім`ї позивача та співвласниками житлового приміщення, а також правових підстав для користування даним житловим будинком не мають, суд вважає, що відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання такими, що втратили право користування житловим будинком - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення - 04 березня 2021 року.

Головуюча О.В. Лемак