справа № 208/6804/21
№ провадження 2/208/1754/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 листопада 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - Івченко Т.П.,

за участі - секретаря судового засідання Задьори В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про зміна розміру аліментів»,-

встановив:

1.Позиція позивача.

У серпні 2021 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач ОСОБА_1 , просить:

-змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 квітня 2013 року (справа № 208/1587/13) з нього, ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_3 , зменшивши їх розмір з ј від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення донькою віку повноліття;

-змінити розмір аліментів, які стягуються судовим наказом, виданим Заводським районним судом м Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2021 року (справа № 208/3795/21) з нього, ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_2 , зменшивши їх розмір з ј від усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення донькою віку повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що 10 квітня 2013 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 09 червня 2021 року судовим наказом, виданим Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Як зазначив позивач, наразі з нього стягується аліменти на утримання двох дітей у розмірі Ѕ частини від його прибутку. На теперішній час позивач офіційного місця роботи не має, працює неофіційно, має низький, мінливий і нестабільний прибуток, тому аліменти нараховуються із середнього заробітку по регіону (з 12 000 гривень), і складають приблизно 6 000 гривень на двох дітей, що є для позивача значною сумою, і після виплати всіх аліментних зобов`язань у нього залишається сума коштів, яка не може забезпечити навіть його прожиткового мінімуму, що вимушує позивача звернути до суду з даним позовом.

2. Позиція відповідачів.

2.1. Відповідач № 1, ОСОБА_2 до судового засідання призначеного на 05 жовтня 2021 року через канцелярію суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про зміна розміру аліментів» без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.23).

2.2. Відповідач № 2, ОСОБА_3 до судового засідання призначеного на 23 листопада 2021 року через канцелярію суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає (а.с.31).

3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

05 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з матеріалами позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про зміна розміру аліментів».

07 вересня 2021 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не скористалися своїм правом та не подали відзив на позовну заяву.

До судового засідання призначеного на 05 жовтня 2021 року через канцелярію суду ОСОБА_2 подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про зміна розміру аліментів» без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.23).

До судового засідання призначеного на 23 листопада 2021 року через канцелярію суду ОСОБА_3 подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає (а.с.31).

23 листопада 2021 року адвокат Кущ О.М., яка діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі та без участі позивача.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого 09 березня 2004 року Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 30 жовтня 2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження виданого 22 червня 2017 року Заводським районним у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с.10).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11).

Відповідно до копії судового наказу виданого 09 червня 2021 року суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 травня 2021 року, і до повноліття дитини (а.с.12).

5. Правові норми законодавства застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Частиною першою статті 6 Конвенції, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

За змістом статті 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

6. Висновки та мотиви прийнятого рішення.

У Постанові від 16 вересня 2020 року ВС зазначив, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що він на даний час офіційно не працевлаштований, працює неофіційно , має низький та мінливий і нестабільний прибуток, а тому не має можливості сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 1/4 частини від доходу на кожну дитину, але зазначені обставини жодними належними та допустимими доказами позивачем не підтверджені.

Так, згідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч викладеному, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, або неможливості виконання судових рішень.

Крім того, судом враховується що за сукупністю стягнень аліментних зобов`язань позивача за судовими рішеннями відрахування від його доходу (заробітку) складає 50 %, що узгоджується із приписами ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», - Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Суд зазначає на тому, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів досліджується наявність підстав, передбачених у ч. 1 ст. 192 СК України, а не переоцінка раніше ухваленого судового рішенням суду, що набрало законної сили розміру аліментів, та є обов`язковим для виконання.

З огляду на вищезазначене, позивачем не подано належних та допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України, а саме зменшення розміру аліментів, а відтак позовні вимоги є необґрунтованим та такими що задоволенню не підлягають.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, враховуючи викладене, витрати понесені позивачем при зверненні із позовом, підлягають покладенню на позивача.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про зміна розміру аліментів» - відмовити у повному обсязі.

Понесені ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач № 1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач № 2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Івченко Т. П.