Провадження №2/523/1837/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Кащавцевої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі за текстом АТ «Райффайзен Банк Аваль») 16.11.2017р. звернулось з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу за кредитним договором № 014/80054/74/79662 від 08.08.2007р., забезпеченого договором поруки № 014/80054/74/79662/1 від 08.08.2007р. в розмірі тіла кредиту 83 286,25 дол. США.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 належним чином не виконала прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, надані за кредитом грошові кошти не повернула, проценти за користування кредитом в повному обсязі не сплатила, внаслідок чого у неї виникла перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі зазначеному вище. ОСОБА_2 у вказаних вище кредитних зобов`язаннях не виконала прийняті на себе зобов`язання як поручитель, що на думку позивача є підставою для стягнення боргу з відповідачів в солідарному порядку. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Від відповідачів до суду надійшли письмові пояснення, в яких ОСОБА_1 зазначила, що вона не погоджується з пред`явленими позивними вимогами, так як позивачем пропущений строк позовної давності. Просить застосувати наслідки його пропуску. Відповідач ОСОБА_2 не визнала позовні вимоги, посилаючись на те, що договір поруки є припиненим в силу ч.4 ст.559 ЦК України, так як Банк не пред`явив вимоги до неї за збігом шестимісячного строку з дня виникнення у Банку права вимоги. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог з цих підстав.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді від 05.12.2017р. було відкрито провадження у справі.

Заочним рішенням суду від 19.06.2018р. позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» були задоволені, з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку була стягнута сума заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 17.01.2019р. було задавлено заяву представника ОСОБА_2 , заочне рішення суду від 19.06.2018р. було скасовано з призначенням розгляду справи у підготовче судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2020р., в зв`язку з відстороненням попереднього головуючого від здійснення правосуддя, матеріли даної цивільної справи були розподілені на головуючого - суддю Малиновського О.М.

Ухвалою суду від 06.04.2020р. було закрито підготовче провадження з призначенням розгляду справи за участю сторін.

В зв`язку з запровадженими на території України карантинними заходами, розгляд справи неодноразово відкладався.

ІІІ. Позиції сторін.

АТ «Райффайзен Банк Аваль» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника Банку.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Від її представника направлена заява про розгляд справи за їхньої відсутності.

ОСОБА_2 направила заяву про проведення розгляду справи за її відсутності.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 08.08.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке згодом змінило назву на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 014/80054/74/79662 за умовами якого остання отримала кредитні грошові кошти у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 86 275,00дол. США, зі сплатою 13,00% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор з власної ініціативи має право змінити умови договору та вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, винагороди і процентів за його користування (п.6.5. договору).

З метою належного виконання прийнятих на себе кредитних зобов`язань, які виникли у ОСОБА_3 , між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 08.08.2007р. було укладено договір поруки № 014/80054/74/79662/1 за умовами якого остання прийняла на себе зобов`язання відповідати, як поручитель, по кредитним зобов`язанням прийнятих ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/80054/74/79662. Зазначеним договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України. Також п.4.1. договору поруки сторони визначили, що порука припиняється, якщо Банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (п.4 ст.559 ЦК).

Керуючись положеннями п.5 кредитного договору, в зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору Банк, 20.07.2009р. направив на її ім`я вимогу № 15/74/20-308/6, в якій вимагав від позичальниці протягом не більше 30 календарних днів з дати цієї вимоги, а саме в строк до 20.08.2009р. здійснити дострокове погашення заборгованості по кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору.

Аналогічна вимога-претензія про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором була направлена Банком 29.03.2009р. на ім`я ОСОБА_2 , як поручителю.

Крім того, реалізуючи право на захист своїх порушених прав в судому порядку, АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками розгляду якої суддею 25.07.2011р. було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі (справа №2-1917/11). Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.04.2013р. згадані вище позовні вимоги Банку були залишені без розгляду в зв`язку з повторною неявкою представника Банку у судове засідання.

На теперішній час, враховуючи порушення грошового зобов`язання з боку відповідачів, Банк здійснив розрахунок заборгованості, який складається з суми тілу кредиту в розмірі 83286,25 дол. США, розмір якої просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов`язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ГК України, які передбачають відповідальність боржника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконала прийняті на себе кредитні зобов`язання, отримані грошові кошти не повернула, що вказує на обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з неї суми тілу кредиту в розмірі 83286,25дол. США.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 в частині застосування норм закону щодо позовної давності, суд виходять з наступного.

Як встановлено судом, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, комісією та процентами за користування ним (п.9.1 договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 08.08.2019р. (п.1.2 договору), так і строки виконання зобов`язання зі щомісячним погашенням платежів згідно Графіку погашення кредиту або шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів (п.1.3. договору).

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа, а щодо повернення кредиту в повному обсязі з настанням кінцевого строку повернення кредиту.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як було встановлено судом та зазначено вище в цьому рішенні, у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором Банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, що знайшло своє підтвердження у направленні до ОСОБА_1 досудової вимоги від 20.07.2009р. про повернення кредиту в цілому в строк до 20.08.2009р. Факт направлення та отримання такої вимоги підтверджується наявними у справі доказами та був визнаний представниками сторін у судовому засіданні.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом Банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня невиконання такої вимоги, тобто з 21.07.2009р. та закінчився 21.07.2012р.

З даним позовом щодо стягнення боргу за кредитом до ОСОБА_1 . Банк звернувся до суду 16.11.2017р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що позивачем було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що у задоволені позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Щодо позовних вимоги пред`явлених до поручителя, суд виходить з наступного.

Пунктом 4.1. договору поруки було визначено, що порука припиняється, якщо Банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов`язання не пред`явить вимоги до Поручителя.

В зв`язку з чим, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_2 про припинення договору поруки за збігом шестимісячного строку, оскільки таке не ґрунтується на умовах договору поруки, зокрема п.4.1.

Згідно п.2.5. договору поруки поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником зобов`язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому банком в письмовій вимозі, протягом 5-ти банківських днів з дати направлення відповідної письмової вимоги банку.

Як встановлено матеріалами справи та не оспорюється представниками сторін вимога-претензія про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором була направлена Банком на ім`я ОСОБА_2 29.03.2009р.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Як було зазначено вище, договором поруки був встановлений строк пред`явлення позовних вимог до поручителя, який в даному випадку настав за збігом 5 банківських днів 04.04.2009р., який відраховується з дати направлення вимоги, тобто з 29.03.2009р.). Втім, Банк не пред`явив протягом трьох років вимог до поручителя про виконання зобов`язання. Відтак, слід дійти висновку, що зобов`язання за договором поруки від 08.08.2007р. припинилося в силу частини четвертої статті 559 ЦК. В зв`язку з чим, правових підстав для покладання обов`язку на ОСОБА_2 , як на поручителя, щодо повернення заборгованості по кредитному договору № 014/80054/74/79662 від 08.08.2007р. в судовому порядку не має.

Також слід зазначити, що звернення у 2011р. Банком до суду з позовними вимогами до відповідачів не зупиняє перебігу строку позовної давності, так як позов Банку був залишений судом без розгляду (ч.1 ст.265 ЦК).

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_2 в зв`язку з припиненням дії договору поруки № 014/80054/74/79662/1 від 08.08.2007р.

VІ. Судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,76,259,263-265,268, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 03 березня 2021р.

Суддя