Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2738/19
У Х В А Л А

29.12.2021 року м. Виноградів

Виноградівський районий суд Закарпатської області у складі

Головуючий суддя Кашуба А.В.,

секретар судових засідань Чернянчук К.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Виноградів скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою та просить суд визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною, зобов`язати державного виконавця вчинити певні дії.

Скарга мотивована тим, що Рішенням суду на користь скаржника із ОСОБА_2 стягнуто 24468,40 грн заборгованості. Видано виконавчий лист. Стягувач ОСОБА_1 подав виконавчий лист на примусове виконання до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

05.03.2020 року було відкрито виконавче провадження №61472907. Однак стягнення з боржника проводилось частково, таким чином за майже 2 роки державним виконавцем стягнуто було з боржника всього 400 грн з 24468,40 грн. тобто майже нічого. Скаржник стверджує, що виконавець здійснив не у повному обсязі виконавчі дії, чим порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги. Заяв по суті скарги не надходило.

Від сторони скаржника до суду надійшла заява про розгляд скарги без участі сторони скаржника.

Вивчивши доводи скарги та дослідивши подані на їх підтвердження докази, переглянувши матеріали цивільної справи, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі №299/2738/19 від 05.12.2019 позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 24468, 40 грн. Рішення набрало законної сили. Видано виконавчий лист.

Виконавчий лист поданий ОСОБА_1 на примусове виконання до Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

05.03.2020 року постановою головного державного виконавця Бабинець Е.В. було відкрито виконавче провадження №61472907.

На вимогу суду матеріали виконавчого провадження для перевірки доводів скарги не надано. Головний державний виконавець у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Письмового пояснення по суті скарги не подав.

Зі слів скаржника, в ході виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити (відповіді на запит №85338334 від 26.08.2020 наданої Міністерством внутрішніх справ України, що за боржником транспортні засоби не зареєстровано, згідно інформаційної довідки №226407161 від 01.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) майно рухоме та нерухоме належне боржнику на праві власності відсутнє. Згідно відповіді № від 26.08.2020 наданої Пенсійним фондом України, що боржник на обліку як пенсіонер не значиться. Згідно відповіді № від 26.08.2020 наданої Пенсійним фондом України, що боржник за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює. Згідно відповіді №85333833 від 26.08.2020 наданої Державною фіскальною службою України, що за боржником відкритих рахунків у фінансових установах та коштів на них немає. Згідно відповіді №85333832 від 26.08.2020 наданої Державною фіскальною службою України, що інформація про джерела доходу боржника, відсутня.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що за боржником на праві власності рухомого та нерухомого майна не зареєстровано, відкритих розрахункових рахунків та коштів на них не значиться.

Скаржник стверджує, що державний виконавець провів не всі передбачені законодавством виконавчі дії, які має право та уповноважений проводити, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Це на переконання скаржника свідчить про бездіяльність виконавця у цій частині.

Так, Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також

опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або від боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, (частина 8 статті 48 ЗУ "Про виконавче провадження").

Отже, державний виконавець міг ініціювати проведення арешту майна та його опечатування, вилучення, та передати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку за місцем реєстрації боржника. Згідно ст.30 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 48 цього Закону.

Таким чином, розглянувши скаргу у межах її доводів, та на підставі наявних у суду даних, суд вирішив, що з метою захисту прав стягувача у виконавчому провадженні із примусового виконання судового рішення скаргу в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця з невжиття заходів щодо виявлення рухомого майна боржника, його опечатування, вилучення, передачу такого майна на зберігання та реалізацію його в установленому законодавством порядку, - слід задовольнити та визнати таку бездіяльність неправомірною, зобов`язання його усунути бездіяльність у вказаній частині.

Щодо решти вимог скарги, то такі задоволенню не підлягають.

Так, скаржник просить зобов`язати державного виконавця вжити передбачених законодавством заходів для виконання судового рішення (пункт 3 вимог скарги). Проте матеріали цивільної справи свідчать, що державний виконавець вживав передбачені законодавством заходи виконання судового рішення (а.с.55-74); і сам скаржник зазначає у скарзі цілий ряд виконавчих дій, вжитих виконавцем з метою виконання рішення суду.

Крім того, скаржник просить зобов`язати державного виконавця «направляти на адресу стягувача документи по вчинених виконавчих діях». Проте у скарзі не наведено жодного доводу на обґрунтування цієї вимоги, скаржник не посилається на бездіяльність державного виконавця у цій частині.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст.450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати бездіяльність головного державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бабинець Едуарда Васильовича в частині невжиття усіх передбачених законом примусових заходів з метою виконання судового рішення, - неправомірною.

Зобов`язати головного державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бабинець Едуарда Васильовича вжити заходів щодо виявлення та арешту майна боржника, його опечатування, вилучення та передачі такого майна на зберігання та в подальшому реалізацію його в установленому законодавством порядку.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий А. В. Кашуба