Справа № 515/1677/20
Провадження № 2/515/145/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

09 березня 2021 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Чумаченко Д.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Дімітренка В.Є.

представника відповідача адвоката Паюл Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про конкретний поділ спільно нажитого майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила про- вести конкретний поділ сумісного майна подружжя, посилаючись на наступні обставини.

11 червня 1984 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований відді- лом РАЦС Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 40. За період сумісного проживання у шлюбі, а саме, 19.06.2001 р., вони купили у Промислової Коме- рційної фірми «Електрон» будівлю телеательє, яка розташована по АДРЕСА_1 . Оцінка будівлі, згідно звіту оцінювача, складає 284431 грн. Договір купівлі-про- дажу було оформлено на відповідача і зареєстровано на його ім`я право власності на нерухоме ма- йно в БТІ 20.06.2001 р. Після того, як відповідач пішов від неї і проживає з іншою жінкою, вона звернулась до суду з позовом про поділ спільно нажитого майна подружжя, а саме, зазначеної бу- дівлі в ідеальних частках по 1/2 частині. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської об- ласті від 22.01.2020 р., яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 28.09. 2020 р., було проведено поділ нежитлової будівлі загальною площею 161,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності подружжю, між нею та ОСОБА_2 по 1/2 частині в ідеальній частці кожному. Вона вважала, що після судових рішень вона з відпові- дачем у добровільному порядку визначаться з конкретними частками зазначеної будівлі, але відпо- відач не бажає вирішити питання з визначенням часток у добровільному порядку і користується всією будівлею, яку здав в оренду ОСОБА_3 . Порушення її прав щодо зазначеного майна зму- сило звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 16.12.2020 р. відкрито провадження у справі з призначенням судового розгля- ду на 02.02.2021 р. (а.с.24), яке не відбулося за клопотанням представника відповідача.

Повторно судовий розгляд у даній справі призначено на 09 березня поточного року.

До судового засідання віл представника відповідача адвоката Паюл Т.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи терміном не менше 30 днів для можливості проведення держав- ної реєстрації ОСОБА_2 на належну йому 1/2 частку спірного майна та прийняття участі у справі як належному відповідачу.

Позивач та її представник заперечували проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст.222 ЦПК України, суд вирішує заяви та клопотання учасників справи після заслу- ховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Як вже зазначалось, рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.01. 2020 р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 28.09.2020 р., було про- ведено поділ нежитлової будівлі загальною площею 161,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності подружжю, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 час- тині в ідеальній частці кожному. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину зазна- ченої нежитлової будівлі та припинено право спільної сумісної власності на вказану нежитлову бу дівлю.

Позивач зареєструвала за собою право приватної спільної часткової власності на 1/2 частку зга- дної нежитлової будівлі, про що вона заявила у судовому засіданні.

І хоча постанову апеляційною інстанцією про залишення без змін рішення суду першої інстан- ції про поділ спірного майна між подружжям було ухвалено 28.09.2020 р., відповідач не зареєст- рував своє право на належну йому частку у спірному нерухомому майні, користуючись всією бу- довою і отримуючи прибуток від передання її в оренду, про що зазначила у суді позивач. А її до спірного майна, де визначена її ідеальна частка, не допускає.

Суд вважає, що ОСОБА_2 є належним відповідачам у даній справі, оскільки спір між ним та позивачем про поділ спірного майна в ідеальних частках вирішено судом. Рішення якого наб- рало законної сили. Та обставина, що відповідач не зареєстрував своє право на належну йому част- ку у спірному майні не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У суду є підстави розглядати звернення представника відповідача з цим клопотанням як намір затягнути розгляд справи, що йде урозріз з одним із основних засад (принципів) цивільного судо- чинства розумності строків розгляду справи судом.

А тому з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність законних під- став для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст.222, 258-261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача адвоката Паюл Т.І. про відкладення розгляду справи для надання можливості проведення державної реєстрації ОСОБА_2 на належну йому 1/2 частку спірного майна залишити без задоволення.

Продовжити судовий розгляд у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про конкретний поділ спільно нажитого майна подружжя у теперішньому судовому засіданні.

Ухвала суду, відповідно до ст.353 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя Тимошенко С.В.