Справа № 131/552/21
Провадження № 2/131/408/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Балтака Д.О.

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.

представника позивача адвоката Божнюк Д.Ю.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

У червні 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_4 із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0110 та будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 заповіту не склала, тому спадкування здійснюється за законом. У квітні 2021 р. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Іллінецьного районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Н.А., однак у зв`язку із відсутністю інформації про реєстрацію/останнє місце проживання спадкодавця позивачу було рекомендовано надати увесь необхідний пакет документів. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернулась до Бабинської сільської ради для отримання довідки про реєстрацію/останнє місце проживання своєї померлої матері, проте від посадових осіб даного органу місцевого самоврядування отримала усну відмову у видачі даного документу з підстав того, що зазначену довідку вже видано її брату - ОСОБА_6 . Не маючи можливості самостійно врегулювати ситуацію, позивач звернулась до приватного нотаріуса Іллінецьного районного нотаріального округу Вінницької області Таранюка Т.Є. та повідомила про ситуацію що склалася, який в свою чергу надав остатній письмові роз`яснення з даного приводу, у змісті яких зазначеного, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини для подачі заяви спадкоємцем про прийняття спадщини. Оскільки, після смерті матері позивач не звернулась у вказаний строк, наразі прийняти заяву про прийняття спадщини не можливо. Позивачу рекомендовано звернутися до суду для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням даних обставин позивач звернулась до суду із даним позовом, просить суд ухвалити рішення, якими визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вважає, що пропустила зазначений строк з поважних причин, а саме через свій похилий вік, юридичну необізнаність, незаконні дії посадових осіб сільської ради, наслідком яких є те, що вона не мала можливості вчасно зібрати необхідний пакет документів та з огляду на незначний термін пропуску строку для подання зазначеної заяви.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 червня 2021 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із викликом в судове засідання сторін по справі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Божнюк Д.Ю. позов підтримала та із посиланням на зміст статей 1272 ЦК України просила його задовольнити з підстав викладених у змісті позовної заяви.

Відповідачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволені.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини даної справи та перевіривши та перевіривши їх зібраними доказами, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК).

Положеннями частини 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані Цивільним кодексом України.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Даньківка Іллінецького району Вінницької області у віці 79 років померла ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 09 листопада 2020 р. складено актовий запис № 248 та Іллінецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 09.11.2020 р. (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася якої спадщина, до складу якої входить земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0110, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 258976838 від 29.05.2021 р. та будинок в якому вона проживала за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 10-11).

Змістом свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.04.1961 р. підтверджується факт того, що позивач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою покійної ОСОБА_5 (а.с.8). При цьому у відповідності до змістом свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.04.1984 р. підтверджується зміна прізвища позивача із « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с.9).

Після усного звернення ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюка Т.Є. для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_5 , листом від 31.05.2021 р. № 241/01-16 позивачу повідомлено, що прийняти від неї зазначену заяву, видати їй свідоцтво про право на прийняття спадщини або винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не є можливим з підстав пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів проживання в одному будинку із спадкодавцем на час її смерті (а.с. 12.)

Як вбачається зі змісту спадкової справи № 97/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 30 квітня 2020 р. приватному нотаріусу Іллінецьного районного нотаріального округу Вінницької області Таранюка Т.Є. відповідач ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 23).

У відповідності до змісту довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради Вінницької області від 27.04.2021 р. № 173 вбачається, що 09 листопада 2020 р. гр. ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Даньківка Іллінецького району Вінницької області на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , інвалід дитинства (а.с. 24).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 р. по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 р. по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 03 жовтня 2018 р. у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) та від 30 квітня 2020 р. у справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18).

Відтак, оскільки сторони справи є спадкоємицями першої черги в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 позивачем вірно визначено суб`єктний склад учасників справи, визначивши відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В свою чергу , згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 р. у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 р. у справі № 6-1486цс15.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріуса за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, представник позивача посилається на юридичну необізнаність своєї довірительки про наявність строку для подання заяви про прийняття спадщини, її похилий вік та незаконні дії посадових осіб сільської ради, наслідком яких є те, що остання не мала можливості вчасно зібрати необхідний пакет документів для подання їх нотаріусу для реалізації своїх спадкових прав.

З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити, що згідно інформаційного листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 13 грудня 2018 р. у справі № 703/1560/17, від 13 травня 2019 р. у справі № 639/2082/17, від 02 лютого 2021 р. у справі № 636/1339/19, від 19 квітня 2021 р. у справі № 302/396/17 та від 11 серпня 2021 р. у справі № 720/1079/19. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому суд відхиляє доводи позивача, що належною підставою для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини є факт неотримання посадовою особою Бабинської сільської ради Вінницької області вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595.

Оскільки, як вбачається з матеріалів спадкової справи № 97/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 30 квітня 2020 р. відповідні нотаріальні дії вчинялись приватним нотаріусом Іллінецьного районного нотаріального округу Вінницької області Таранюком Т.Є. Таким чином, посадовими особами Бабинської сільської ради Вінницької області жодних нотаріальних дій з приводу спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 не вчинялось, у зв`язку із чим вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 на зазначений орган місцевого самоврядування з приводу спірних правовідносин, які виникли між сторонами даної справи не поширюються.

Більш того, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих письмових та/або інших доказів того, що позивач зверталась до приватного нотаріуса Іллінецьного районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Н.А. та посадових осіб Бабинської сільської ради Вінницької області з приводу подання заяви про прийняття спадщини та отримання довідки про реєстрацію/останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до частини 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статей 76, 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).Обов`язок доказування і подання доказів відповідно до статті 81 ЦПК України покладається на сторони, суд лише сприяє їм у вчиненні процесуальних дій з метою встановлення обставин справи. Суд сприяв сторонам у всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, роз`яснив їм право на звернення до суду із клопотанням про надання та витребування доказів. Проте позивач не скористався таким право не скористався. У відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приймаючи до уваги вищевикладене, так як суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано доказів проживання в одному будинку зі спадкодавцем на час її смерті, тому у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю і недоведеністю.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи останнім не було доведено, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а ті підстави, на які вказує позивач, суд визнає неповажними, так як останній не довів зворотного за допомогою належних та допустимих доказів по справі, сам факт наявності інших спадкоємців не є підставою для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, з урахуванням змісту пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, з огляду на відмову у задоволені позову, залишає понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за позивачем по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1220, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України ст.ст. 12, 76 81, 89, 141, 177, 263-265 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Повний текст рішення складений 24 грудня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_1 РНОКПП: невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: невідомий, адреса: адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя: