РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року

м. Рівне

Справа № 570/151/13-ц

Провадження № 22-ц/4815/71/21

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Остапчук Л.В.

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Шимків С.С., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2013 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 в якому просить визнати дійсним даний договір купівлі-продажу, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0991 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05 травня 2007 року уклала із відповідачкою договір купівлі-продажу земельної ділянки в с. Колоденка Рівненського району, згідно якого вищевказане майно перейшло у її власність, але здійснити реєстрацію свого права власності на цю земельну ділянку у відповідних державних органах не може, так як даний договір купівлі-продажу не було укладено згідно ст.657 ЦК України у письмовій формі та не було нотаріально посвідчено по вині відповідачки.

Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2013 рокупозов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0991 га кадастровий номер 56 005 0460 в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, укладений 05 травня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,0991 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 56 005 0460 в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області.

Скасовано Державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯД № 267980, виданий 02 квітня 2007 року на ім`я ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з 26 грудня 2005 року ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 0:02:005:1126 площею 0,0958 га в селі Колоденка Рівненський район, Рівненська область для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 03 листопада 2020 року з відповіді інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_2 стало відомо, що частину належної їй на праві власності земельної ділянки кадастровий номер 0:02:005:1126 було включено до складу земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0460 в селі Колоденка Рівненський район Рівненська область для ведення особистого селянського господарства право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 . 04 листопада 2020 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна було встановлено, що право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0460 в селі Колоденка Рівненський район, Рівненська область для ведення особистого селянського господарства було зареєстровано на підстав рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07.03.2013 року по справі №570/151/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, тобто визнано право власності на частину земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 з 26 грудня 2005 року.

Просить заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2013 року скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Представник ОСОБА_2 адвокат Мушкеєв В.В. в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Пояснив, що в його довірительки виникла необхідність продати земельну ділянку та при підготовці відповідних матеріалів було виявлено невідповідність меж з земельною ділянкою ОСОБА_3 , які накладаються на земельну ділянку ОСОБА_2 .. Оскільки право власності ОСОБА_3 не пройшло державної реєстрації, тому виникли такі невідповідності, які порушують право його довірительки.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились. Згідно відміток на конвертах ОСОБА_4 відсутня за адресою зазначеною в справі, а ОСОБА_3 відмовилась від отримання виклику до суду.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, що 10 лютого 2005 року ОСОБА_4 видала нотаріально посвідчену довіреність ВВІ № 943797, якою уповноважила ОСОБА_3 здійснювати представництво її інтересів в державних органах з питань отримання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, що розташована в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства.

05 травня 2007 року укладено договір купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Виконання умов договору відбулося відразу, зокрема оплата за придбане нерухоме майно ОСОБА_3 здійснила в сумі 3000 доларів США готівковим шляхом за погодженням сторін у присутності свідків, про що ОСОБА_4 видала письмову розписку.

Відповідачка, отримавши гроші, відразу передала земельну ділянку у користування позивачки. Позивачка також отримала всі документи на земельну ділянку, а саме Технічну документацію та Державний акт, про що свідчать її підписи як довіреної особи ОСОБА_4 у вказаних документах.

Таким чином, на думку позивачки, вона стала повноправною власницею земельної ділянки шляхом її купівлі.

Оскільки позивачка не могла нотаріально посвідчити вказаний договір купівлі-продажу, із-за ухилення продавця від нотаріального посвідчення договору, то вона звернулась до суду.

У суду першої інстанції не виникло сумніву, що істотні умови укладеного між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області виконані повністю, відповідно даний договір був визнаний дійсним.

Право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0991 га кадастровий номер 56:246:859:00:02:005:0460 в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Корнинської сільської ради від 18.12.2006 року №122 (а.с. 4).

Відповідно до плану меж земельної ділянки 56:246:859:00:02:005:0460 по межі В до Г вона межує з межами земельної ділянки ОСОБА_2 .

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0958 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:005:1126 в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Корнинської сільської ради від 05.12.2011 року №410 (а.с. 40-41).

Однак, право власності на цю земельну ділянку у неї виникло набагато раніше чим в ОСОБА_6 на сусідню земельну ділянку, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 26 грудня 2005 року (а.с.43).

03 листопада 2020 року з відповіді інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_2 стало відомо, що частину належної їй на праві власності земельної ділянки кадастровий номер 0:02:005:1126 було включено до складу земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0460 в селі Колоденка Рівненський район, Рівненська область для ведення особистого селянського господарства право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 ..

Докази в справі про те, що при формуванні земельної ділянки ОСОБА_6 в 2006 році, частина земельної ділянки ОСОБА_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства вилучалась у неї та передавалась ОСОБА_6 - відсутні.

У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Аналогічні правові позиції висловлені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, де роз`яснено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін, також в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду №61-22493ск19 від 18.01.2021 року, №61-17152ск19 від 16.02.2021 року, №61-19191ск19 від 21.10.2020 року.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Докази наявні в матеріалах справи не встановлюють факту безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.

Статтею 657 ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Отже, враховуючи, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 05 травня 2007 року в силу статті 657 ЦК України, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, місцевий суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2013 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 березня 2021 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.В. Хилевич

С.С. Шимків