ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1780/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1421/21 Категорія: 310010000 Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

За участі секретарів Винник І.М., Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 липня 2021 року постановлене під головуванням судді Смоляра О.А. у Черкаському районному суді Черкаської області 27 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

30.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, з підстав припинення шлюбних відносин.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, укладеному 20.07.2013 року у виконавчому комітеті Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області актовий запис № 13 .

У шлюбі сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 вказує у позовній заяві, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного розуміння у сім?ї та просить розірвати шлюб, так як між ними постійно виникають суперечки з різних побутових питань.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що сім?я розпалась остаточно, тому наполягає на розірванні шлюбу.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 липня 2013 року виконавчим комітетом Руської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 13 - розірвано.

Не погоджуючись з рішенням Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу через районний суд.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2021 року прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без належного дослідження та встановлення судом обставин, які необхідно встановити при розгляді даної категорії спорів в силу норм СК України.

Скаржник зазначає, що цінує шлюбні відносини з дружиною та не хоче, щоб син проживав окремо від батька, вважає за можливе зберегти сім?ю.

ОСОБА_2 вважає, що непорозуміння, які виникли між ним та дружиною, не можуть бути беззаперечним фактом припинення шлюбних відносин, що надавало б суду підстави для висновку про небажання продовжувати шлюбні відносини та вимог позивача розірвати шлюб. ОСОБА_2 вказує, що навіть після подання його дружиною позову до суду про розірвання шлюбу, вони продовжували спілкуватися та він має намір зберегти шлюб.

Скаржник посилається, що відповідно до пунктів 11 та 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам закону. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім?ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим.

Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що порушення судом першої інстанції вищевказаних норм під час розгляду даної справи, стало наслідком неправильного встановлення обставин або не встановлення обставин, які мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення та, у зв?язку з цим неправильного вирішення справи в цілому. Він просить апеляційний суд задовольнити заяву про надання строку для примирення протягом шести місяців.

У зв?язку з вищевикладеними обставинами ОСОБА_2 просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27.07.2021 року у справі № 707/1421/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про розірвання шлюбу.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19.10.2021 року зупинено провадження у справі, задоволено заяву ОСОБА_4 про надання строку для примирення та надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення протягом двох місяців.

13.12.2021 року ухвалою Черкаського апеляційного суду поновлено провадження у даній справі та призначено до розгляду на 22.12.2021 року на 16:30 год., про що повідомлено сторін з викликом їх в судове засідання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, відповідача, представника відповідача які з?явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об?єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу та задовольняючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для розгляду позову про розірвання шлюбу, оскільки незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 20.07.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , (а. с. 9).

В шлюбі сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись з позовом про розірвання шлюбу, позивач ОСОБА_1 посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейні відносини з відповідачем ОСОБА_2 погіршились. Між сторонами виникли непорозуміння з різних побутових питань, що негативно вплинули на сина ОСОБА_6 , та фактично призвели до припинення шлюбних відносин, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Частина 1 статті 3 СК України проголошує, що сім?я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя.

За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім?ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім?ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред?явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача чи відповідача.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов?язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду згідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя згідно до ч.1 ст.110 СК України.

Із пояснень сторін, наданих в судовому засіданні вбачається, що з червня 2020 року сторони проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують, збереження сім`ї не є можливим. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач ОСОБА_2 заперечує проти вимог позивача щодо розірвання шлюбу, просить надати строк для примирення протягом шести місяців.

Колегією суддів апеляційного суду задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення термін на 2 місяці. Однак, після закінчення наданого судом строку для примирення сторони не дійшли згоди, позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, пояснюючи, що протягом двох місяців, наданих судом для примирення сторони не спілкувались, не зустрічались, тому просить задовольнити вимоги про розірвання шлюбу та залишити рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу в законній силі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду просить відмовити у розірванні шлюбу, вважає, що є можливість зберегти сім?ю.

Апеляційним судом приймались міри для збереження сім?ї, так як сторонам було надано строк на примирення протягом двох місяців, але сторони не скористались такою можливістю, жодних мір відповідач ОСОБА_2 не приймав для налагодження стосунків із ОСОБА_1 протягом двох місяців, а тому колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для надання ще додаткового строку для примирення, оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення вимог про розірвання шлюбу ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду згідно доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким встановлені обставини справи, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів та наполягання на збереженні сім?ї, проти чого категорично заперечує позивач.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про відсутність підстав задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, то відсутні підстави для перерозподілу судових витрат, які залишаються за сторонами.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко