ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9427/21 Справа № 183/2482/21 Суддя у 1-й інстанції - Оладенко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом Фермерського господарства «Самара» до Губиниської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новомосковська районна державна адміністрація, Фермерське господарство Вільне Агро, Фермерське господарство Фірма Агромир, селянське фермерське господарство «Сантос» про скасування рішення та визнання права постійного користування землею,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Губиниської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новомосковська районна державна адміністрація, Фермерське господарство Вільне Агро, Фермерське господарство Фірма Агромир, селянське фермерське господарство «Сантос» про скасування рішення та визнання права постійного користування землею.

У вересні 2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на те, що предметом позову є визнання за позивачем права на постійне користування земельною ділянкою та визнання недійсним рішення відповідача 1 про передачу відповідачам 2-10 у власність спірних земельних ділянок. Позивач зазначає, що ухвалою суду від 16 квітня 2021 року йому було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову через недоведеність намірів відповідачів вчинити дії, які можуть утруднити виконання рішення у справі. Побоювання позивача справдилися, станом на 30 серпня 2021 року позивачу відомо, що відповідачі 2-10, передали землю в оренду селянському (фермерському) господарству «Сантос». Своєчасне невжиття заходів забезпечення позову, вже призвело до порушення прав позивача, ускладнює йому можливість розпорядження спірним майном, в разі задоволення позову через необхідність в подальшому визнати договори оренди недійсними та витребовувати майно у орендаря.

У заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходи забезпечення його позову шляхом заборони власникам, а також третім особам, які діють від імені власників земельної ділянки, площею 34,3га (кадастровий номер: :01:009:0001): ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та власникам, а також третім особам, які діють від імені власників земельної ділянки площею 18,69га (кадастровий номер :01:009:0002): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії направлені на зміну права власності (користування, володіння) спірними земельними ділянками; передачу ділянок в іпотеку; укладення договорів оренди, емфітевзису, суперфіцію і т.п.; вчинення перешкод тощо у вільному доступі до земельних ділянок.

До вирішення судового спору по суті та набрання законної сили рішенням суду, передати спірні земельні ділянки площею на відповідальне зберігання третій особі, яка не є учасником процесу та не зацікавлена в його результатах, а саме Громадській організації «Асоціація фермерів та приватних землевласників Дніпропетровської області (оновлена)». Зберігання здійснювати на безоплатній основі.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року заяву фермерського господарства «Самара» про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено власникам, а також третім особам, які діють від імені власників земельної ділянки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вчиняти будь-які дії направлені на зміну права власності (користування, володіння) спірною земельною ділянкою; передачу ділянки в іпотеку; укладення договорів оренди, емфітевзису, суперфіцію тощо, щодо земельної ділянки площею 34,3га (кадастровий номер: :01:009:0001).

Заборонено власникам, а також третім особам, які діють від імені власників земельної ділянки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії направлені на зміну права власності (користування, володіння) спірною земельною ділянкою; передачу ділянки в іпотеку; укладення договорів оренди, емфітевзису, суперфіцію тощо, щодо земельної ділянки площею 18,69га (кадастровий номер :01:009:0002).

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З аналізу ст.. 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

З поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що в ній відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які дії направлені на зміну права власності (користування, володіння) спірними земельними ділянками; передачу земельних ділянок в іпотеку; укладення договорів оренди, емфітевзису, суперфіцію тощо.

Всі доводи заявника в цій частині є припущеннями, та спрямовані не на забезпечення майбутнього рішення суду, а на захист його прав щодо користування земельними ділянками.

Припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення є необґрунтованим, оскільки на думку колегії суддів позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу, на підставі якого суд міг би пересвідчитись в наявності реальної загрози невиконання в подальшому можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення, як таке, що постановлено з порушенням норм права, в силу вимог ст. 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви Фермерського господарства «Самара» про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: