Справа № 183/1240/21
№ 2-з/183/31/21

У Х В А Л А
05 березня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Устименко М.О.,
розглянувши у судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Аляб`єва Яніна Сергіївна про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 784 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 березня 2021 року, справу передано на розгляд судді Городецького Д.І.
Провадження по справі не відкрито.
03 березня 2021 року позивач, з метою забезпечення позову звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що вона звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Аляб`єва Яніна Сергіївна про визнання договору дарування квартири недійсним.
Відповідач погрожує позивачу, що продасть спірну квартиру, тому з ціллю забезпечення позову позивач вважає за необхідне просити суд накласти арешт на дану квартиру, вартість якої складає 560 000 грн.
Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що є підстави вважати, що з моменту пред`явлення нею означеного вище позову, відповідач може вживати дії щодо відчуження спірного майна, а саме квартири, що може в майбутньому ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав та її інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду.
Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом: накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.
Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.
Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, а не подано фіктивний позов з метою уникнення цивільної відповідальності відповідача. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має право брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 149-153 ЦПК України,-
п о с т а н о в и в :
Заяву позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову, - задовольнити.
Вжити заходи щодо забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Аляб`єва Яніна Сергіївна про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 784 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 - до набрання законної сили рішенням у цивільній справі.
Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.
Апеляційна скарга на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Сорока О.В.