печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2021 р. Печерський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі Шевчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Органу опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, в інтересах недієздатного ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подачі позову,-

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява про забезпечення позову.

19 листопада 2021 року визначено суддю для розгляду справи та передано до провадження судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Заявник зазначає, що на обліку в Органі опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та визнаний недієздатним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2010 року, якому рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 вересня 2014 року призначено опікуна - ОСОБА_2 , яка померла в червні 2016 року та на цей час йому опікун не призначений.

Також вказує, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 27 листопада 2012 року за ОСОБА_3 , про що 01 жовтня 2021 року державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Набоком В.М. внесено запис про право власності № 278498259. 01 листопада 2021 до Управління (центру) надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від представника власника вказаного нерухомого майна про зняття з реєстрації, як колишнього власника недієздатного ОСОБА_1 .

Зауважує, що на момент вчинення правочину (підписання договору) ОСОБА_4 змінив прізвище на « ОСОБА_5 », та вже був визнаний судом недієздатним, проте Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією не приймалося розпорядження, яким надано дозвіл опікуну на продаж від імені недієздатного ОСОБА_1 належної йому частки квартири АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене та з метою захисту майнових та житлових прав недієздатного, недопущення зловживань третіми особами та подальшого відчуження квартири, просить заборонити відчуження та накласти арешт на вказане житлове приміщення.

Згідно із ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Згідно з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2010 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним і встановлено над ним опіку, передавши Органу опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації до призначення йому опікуна судом.

Відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 вересня 2014 року в справі № 757/20385/14-ц, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено другим опікуном недієздатного ОСОБА_1 , зареєстрованого та проживаючого в квартирі АДРЕСА_2 .

Свідоцтвом про право власності від 21 грудня 1999 року, підтверджується той факт, що в тому числі, ОСОБА_4 , є власником квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 01 жовтня 2021 року зареєстровано право власності на вказане вище житлове приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 27 листопада 2012 року.

В поданій заяві відсутні обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме: обставини імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, доказів, які б свідчили, що дії майбутнього відповідача направлені на перешкоджання виконання рішення суду, при цьому, не зазначено який саме позов буде подано, з яким проханням і про захист яких саме суб`єктивних майнових і особистих немайнових прав та охоронюваних законом інтересів і з яких правовідносин, а також відсутні вказівки про предмет і зміст позову, який має намір подати до суду Орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

При цьому, подана заява не містить, ані відомостей про смерть другого опікуна ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ані підтверджень про те, що зазначений у свідоцтві про право власності один із співвласників ОСОБА_4 є недієздатним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також про вартість майна, на яке він просить накласти арешт, що також унеможливлює встановлення співмірності між вимогами майбутнього позову та заходами його забезпечення.

Крім того, заявник, ставлячи вимоги про накладення арешту на все нерухоме майно (квартиру в цілому), не надає суду відомостей та доказів щодо інших співвласників цього житлового приміщення - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказане в заяві майно належить на праві приватної власності, а саме: на підставі договору купівлі-продажу - ОСОБА_3 , однак відомості про іншу сторону вказаного правочину в заяві також відсутні.

Крім того, суд, вважає, необґрунтованими посилання заявника на обставини зняття з реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_2 , недієздатного ОСОБА_1 , як колишнього власника вказаного житлового приміщення, оскільки на їх підтвердження не надано суду жодного доказу.

У відповідності до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вказане, суд не має повноважень по збиранню доказів з власної ініціативи, оскільки вказане призведе до порушення основних засад цивільного судочинства, а саме: принципу змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та верховенства права.

При цьому, заявник не позбавлений можливості звернення до суду з відповідною заявою про забезпечення доказів відповідно до ст.ст. 116-119 ЦПК України.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заява про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника і, при цьому, ним не обґрунтовано належним чином необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Органу опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, в інтересах недієздатного ОСОБА_1 , про забезпечення позову- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.Л. Бусик