Справа № 392/1690/21
Провадження № 2/392/908/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу №392/1690/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Кваша Любов Павлівна до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Кваша Л.П. (діє на підставі ордеру серії ВА № 1021101 від 08.10.2021 року) звернувся до суду, в якому просить визнати виконавчий напис №5300 виданий 25.08.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою Оленою Миколаївною на користь стягувача Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 11876,32 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.10.2021 року отримав поштою постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66967413 від 28.09.2021 року, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. про стягнення з нього на підставі виконавчого напису №5300 виданого 25.08.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. на користь стягувача АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 11876,32 грн. Вказаний, виконавчий напис №5300 виданий 25.08.2021 р. - позивач не отримував. В постанові про відкриття виконавчого провадження йде посилання на реєстраційний номер виконавчого провадження за яким позивач перейшов, але в електронному провадженні виконавчий напис відсутній. Копію виконавчого напису ні позивач, а ні його представник на адвокатський запит не отримували, тому не відомо, що слугувало підставою для його виконання. На день здійснення виконавчого нотаріального напису у позивача відсутні будь які не погашені кредитні зобов`язання. Позивач не укладав жодних кредитних договорів і не брав жодних зобов`язань перед відповідачем та перед будь якою іншою фізичною чи юридичної осіб.

Вважає, що виконавчий напис №5300 здійснений 25.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у розмірі 11876,32 грн є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинено з порушенням ЗУ «Про нотаріат» та Постанови КМУ від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «Банк Форвард», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округуСазонова О.М. та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

На виконання вказаної ухвали про витребування доказів, від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В., 06.12.2021 року надано до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №66967413.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подав заяву, зареєстровану судом 21.12.2021 року за вх. №11698 про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивач ОСОБА_1 , адвокат Кваша Л.П. в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 21.12.2021 року за вх. №11690 про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень п. 2 ч. 7, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомив.

Клопотання про відкладення судового засідання або про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами від відповідача до суду не надходило.

Третя особа приватний виконавець Овсієнко А.В. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення, причину неявки суду не повідомила.

Третя особа приватний нотаріус Сазонова О.М. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить повернутий конверт на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причину неявки суду не відомі.

Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 5300 від 25.08.2021 року, відповідно до якого звернено стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості, що виникла за кредитним Договором № 92841806 від 01.11.2011 року укладеним із ПАТ «Банк Русский Стандарт» правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105.

Отже, АТ «Банк Форвард» стало правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт.

До заяви про примусове виконання рішення, представник стягувача за довіреністю Шилко Р.В., додав копію заяви за №92841806, яку ОСОБА_1 повинен мати при зверненні до банку ПАТ «Банк Руский Стандарт», яку він засвідчив своїм підписом, крім того, додано графік платежів до договору №92841806 від 31.10.2011 р.

Вказаний виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко О.А., яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 11876,32 грн.

Відповідно до постанови приватного виконавця міста Києва Овсієнко А.В. на підставі виконавчого напису №5300, виданого 25.08.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №66967413 від 28.09.2021 року та постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 11876,32 грн.

28.09.2021 року приватним виконавцем міста Києва Овсієнко А.В., на підставі виконавчого напису №5300, виданого 25.08.2021 року була винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди, ВП №66967413, на підставі якої стягнути з ОСОБА_1 , основну винагороду у сумі 1187,63 грн.

28.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., на підставі виконавчого напису №5300, виданого 25.08.2021 року була винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, ВП №66967413, на підставі якої стягнути з ОСОБА_1 , загальну суму мінімальних витрат 500,00грн.

03.11.2021 року приватним виконавцем міста Києва Овсієнко А.В., на підставі виконавчого напису №5300, виданого 25.08.2021 року була винесена постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, ВП №66967413, на підставі якої визначити ОСОБА_1 , загальну суму додаткових витрат: 2000,00 грн.

03.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., на підставі виконавчого напису №5300, виданого 25.08.2021 року була винесена постанова про арешт коштів боржника, ВП №66967413, на підставі якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1

03.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В., на підставі виконавчого напису №5300, виданого 25.08.2021 року була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП №66967413, на підставі якої звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 оспорює в судовому порядку, зазначений виконавчий напис.

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно зі ст. 13 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначається, що: «При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Судом встановлено, що позивач будь яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від АТ «Банк Форвард», не отримував.

Позивач не був поінформований про існування заборгованості та її розмір, чим, в свою чергу, був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення АТ « Банк Форвард» чи нотаріусу.

Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, відповідач АТ «Банк Форвард» не довів своїх прав на відступлення на його користь прав вимоги за кредитним договором 92841806 від 01.11.2011 року, укладеного між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та ОСОБА_1 , переходу до нього прав та обов`язків первісного кредитора.

Також, окремо судом відзначається, що з тексту оспорюваного виконавчого напису № 5300 від 25.08.2021 року вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. при вчиненні нотаріальної дії керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

Відповідно Переліку (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 25 серпня 2019 року не врахувала обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити АТ «Банк Форвард» у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір № 106215878, - не являється.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс між інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, у зв`язку з чим вжиті по даній справі на підставі ухвали Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.11.2021 року заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 на підставі виконавчого провадження від 28.09.2021 року за №66967413 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни оспорюваного виконавчого напису №5300 від 25.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазанової Олени Миколаївни, на користь стягувача Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 11876,32 грн., до набрання законної сили остаточного судового рішення по даній справі, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Квашею Л.П., укладено договір про надання правничої допомоги №11 від 08.10.2021 року, до позову додано ордер серії КР №1021101 від 08.10.2021 року про надання правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги. В позовній заяві зазначено попередній розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: 1. Судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру 908 грн., про забезпечення позову 454 грн.; 2. Витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 5000 грн. Згідно заключної виписки за період з 08.10.2021 року по 11.10.2021 року ОСОБА_1 сплачено 08.10.2021 року 990 грн., 11.10.2021 3050 грн., 11.10.2021 - 960 грн., разом 5000 грн. за надання правничої допомоги №121 від 08.10.2021 року, а також додано розрахунок суми судових витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи Маловисківським районним судом Кіровоградської області, при цьому розрахунок проведений на умовах договору про надання правової (правничої) допомоги 11/2021 від 08 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 з ОСОБА_2 станом на 01 червня 2021 року з розрахунку 25% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік»: 500 грн. за 1 годину роботи адвоката.

Вказані докази надані до суду адвокатом на підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги.

Суд вважає, розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг), розміром позовних вимог, при цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами допомоги (Постанова ВП ВС від 08.06.2021 № 550/936/18 (14-26цс21), та відповідачем не заявлялося таке клопотання, а тому, на підставі ст. 137 ЦПК України вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу адвоката підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем, що складає сплачена сума судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот) грн. 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Кваша Любов Павлівна до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню- задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений напис №5300 виданий 25.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 11876,32 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 1358 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його складення до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- Відповідач: Акціонерне товариство «Банк Форвард » , місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд.105, м. Київ, 01032;

- Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна , місце знаходження: АДРЕСА_2 ;

- Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, місце знаходження: вул. В. Чорновола, буд. 10, м. Київ, 01135.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова