Справа №639/8724/21
Провадження №4-с/639/64/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Жовтневий районний суду м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича, відповідно до якої просила суд зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича зняти арешт з зарплатної картки в АТ КБ «Прокредит Банк» , на яку зараховується виключно заробітна плата на підставі спірного виконавчого напису № 125365 від 28 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Дослідивши матеріали заяви позивача, суд приходить до висновку, що винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника є процесуальними діями приватного виконавця в порядку примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити дії приватного виконавця можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

За правилами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 20 березня 2019 року №821/197/18/4440/16.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника на підставі виконавчого напису нотаріуса, в силу вимог ч. 2 ст. 74 закону «Про виконавче провадження» може оскаржити дії державного виконавця до Харківського окружного адміністративного суду в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки ЦПК України, не врегульовані питання щодо відмови у прийнятті скарги на дії приватного виконавця, суд застосовує аналогію закону та як наслідок, положення п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, яка регулює питання повернення заяви.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 186 ЦПК України, ст. 1, 2, 18, 25, 40, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.12.2021.

Суддя В.В.Труханович