Справа № 522/6892/21
Провадження № 2/522/6352/21
24 грудня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі судового засідання Шеян І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «БВСД» про стягнення заробітної плати, -
ОСОБА_1 , звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приватного підприємства «БВСД» про стягнення заробітної плати.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 працює на посаді менеджера з адміністративної діяльності в приватному підприємстві «БВСД» з посадовим окладом 16 000 гривень. В той же час починаючи з липня 2020 року роботодавець не сплачує позивачу заробітну плату, через постійні обіцянки у її виплаті позивач не може звільнитись, оскільки побоюється взагалі її не отримати. Згідно з поданою позовною заявою позивачка просить стягнути з приватного підприємства «БВСД» на користь ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 160 000 гривень за період з липня 2020 року по квітень 2021 (включно).
Ухвалою суду від 05 травня 2021 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 08 липня 2021 року.
У судове засідання 08 липня 2021 року з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи відкладено на 27 вересня 2021 року.
27 вересня 2021 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить стягнути з приватного підприємства «БВСД» на користь ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 224 000 гривень за період з липня 2020 року по серпень 2021 (включно).
У судове засідання 27 вересня 2021 року сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 04 листопада 2021 року.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів. Витребувано від Приватного підприємства «БВСД» завірені належним чином копії:
2) відомості та документи на підтвердження виплати/перерахування ОСОБА_1 (РНОКПП. НОМЕР_1 ) заробітної плати за липень 2020 року.;
3) відомості та документи (включаючи заяву працівника, накази по підприємству) щодо зміни істотних умов праці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в частині зміни посадового окладу починаючи з листопада 2020 року.
Відповідачем не надано витребувані належним чином завірені копії вищевказаних документів. Направлені копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року повернуто з відміткою, що підприємство за місцем реєстрації не знаходиться.
У зв`язку зі знаходженням судді Свяченої Ю.Б. у відпустці, розгляд справи відкладено на 26 листопада 2021 року.
У судове засідання 26 листопада 2021 року з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи відкладено на 22 грудня 2021 року.
Судове засідання 22 грудня 2021 року, у зв`язку з відсутністю секретаря судового засідання відкладено на 24 грудня 2021 року.
У судове засідання 24 грудня 2021 року з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача просив суд розглянути справу за наявними матеріалами та ухвалити по справі заочне рішення.
Представник відповідача відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не направляв, вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи, яка підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно з вимогами ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. При цьому днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Також учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, в силу вимог ст.ст.128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про слухання справи належним чином та не з`явився в судове засідання без поважних причин, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
За змістом частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Представником позивача на підтвердження заявлених позовних вимог подано до суду виписку з банківського рахунку, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та розрахунок заборгованості.
Відповідачем суду не подано доказів про розмір заборгованості заробітної плати позивача.
Судом встановлено, що позивачка працевлаштована з квітня 2020 року в Приватному підприємстві «БВСД» з посадовим окладом у розмірі 16 000 гривень.
З наданого до суду розрахунку та виписки з банківської рахунку вбачається, що:
за Квітень 2020 року Приватним підприємством «БВСД» сплачено ОСОБА_1 10 000 гривень 21.04.2020 року та 2 880 гривень 02.06.2020 року
за Травень 2020 року Приватним підприємством «БВСД» сплачено ОСОБА_1 7 084 гривень 02.06.2020 року та 5 796 гривень 09.07.2020 року
за Червень 2020 року Приватним підприємством «БВСД» сплачено ОСОБА_1 12 880 гривень 09.07.2020 року
за Липень 2020 року Приватним підприємством «БВСД» сплачено ОСОБА_1 15 000 гривень 27.08.2020 року
Тобто 27 серпня 2020 Приватним підприємством «БВСД» було сплачено 2120 грн. в рахунок заробітної плати за серпень місяць 2020 року і, відповідно, вимога про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за серпень місяць 2020 року підлягає частковому задоволенню з урахуванням сплачених коштів.
Наявність заборгованості з виплати заробітної плати за липень місяць 2020 року спростовується наданими позивачем доказами та проведеними розрахунками.
Таким чином заборгованість зі сплати заробітної плати перед позивачем за період з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2021 року становить 205 880 гривень, з яких підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно ст. 94 КЗпП України та ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.
Стаття 115 КЗпП України встановлює, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.
Стаття 141 КЗпП України визначає, що власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.
Керуючись ст. 43 Конституції України, 94, 115, 141 КЗпП, ст. ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «БВСД» про стягнення заробітної плати задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 28 грудня 2021 року.
Суддя: Ю.Б. Свячена