У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Овчиннікова О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Волноваської міської громади про визнання права власності на недоотриману спадкодавцем пенсію,

встановив:

06.12.2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах позивача, ОСОБА_1 , до Волноваської міської громади про визнання права власності на недоотриману спадкодавцем пенсію.

Ухвалою від 13.12.2021 року позов було залишено без руху для уточнення особи відповідача та обґрунтування підсудності справи, позивачеві надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дати отримання ним копії ухвали.

17.12.2021 та 22.12.2021 до суду надійшли уточнені позовні заяви, в якій представник позивача, адвокат Чобанян Г.Т., зазначив відповідачем Волноваську міську військово- цивільну адміністрацію та у якості додатку вказав довідку тимчасово перміщеної особи, виданої на ім`я ОСОБА_2 , однак не обґрунтував, чому позов про стягнення недоотриманої спадкодавцем пенсії було подано до Волноваського районного суду, а не до будь-якого іншого, чому саме Волноваська міська військово - цивільна адміністрація визначена відповідачем за даним позовом та яке відношення має довідка тимчасово переміщеної особи до виправлення зазначених судом недоліків та яким чином вона підтверджує підсудність справи. У позові зазначено, що ОСОБА_2 знаходилася та померла у м.Зоринську, а не у м.Волновасі, тому у даному випадку суд не може самостійно встановити (вигадати) обставини, що підтверджують позовні вимоги та правильність визначення підсудності.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України та підлягає поверненню заявникові з таких підстав.

Стаття 3 ЦПК України, зокрема, визначає, що Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 175 ЦПК України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За вимогами ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору. Тобто, позивач зобов`язаний у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, а також зазначити, якими доказами це підтверджується.

Згідно з вимогами ч.2 ст.28 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року наголошує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, відтак, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 13.12.2021 року, тому на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волноваської міської громади про визнання права власності на майно в порядку спадкування, вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С.Овчиннікова