Провадження № 2/742/1460/21
Єдиний унікальний № 742/3400/21
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
28 грудня 2021 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря Голушко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів позивача та відповідача, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а відповідно до постанови суду відповідача визнано винним у вказаній ДТП. Оскільки відповідач є учасником бойових дій, отже відповідно до закону звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У позивача виникло право на власний розсуд пред`явити позов безпосередньо до винної особи або до страхової компанії. Дані обставини й зумовили звернення позивача з відповідним позовом до суду про відшкодування шкоди та завданих збитків внаслідок пошкодження майна під час ДТП.
Позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать оголошення Прилуцького міськрайонного суду про виклик до суду розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет pr.cn.court.gov.ua, зокрема, відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації.
У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до постанови Деснянського районного суду м.Києва, що набрало законної сили 06.07.2021, у справі про адміністративне правопорушення № 742/1732/21, 09 травня 2021 року, близько 20 год. 30 хв., в м.Прилуках по вул.Київська, 138, гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді заднім ходом зі стоянки не вибрав безпечного руху, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у порушенні п.10.9 ПДР та призначено покарання у вигляді накладення штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с.30,зворот).
Власником транспортного засобу «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_1 (а.с.24).
Як вбачається з висновку експерта розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , станом на день ДТП становить 2571,70 грн. (а.с.12-23).
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
На підставі ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 ч. 3 цієї статті передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з п. 3 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд встановив, що відповідач своїми діями завдав позивачеві майнову шкоду, що виразилася у механічних пошкодженнях її майна - автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 2571,70, що підтверджується висновком експерта. Отже, дана позовна вимога підлягає задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що в зв`язку з пошкодженням майна позивач зазнала душевних страждань та дискомфорту, тому суд оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 1000 грн.
Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрат, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
За таких обставин підтверджені витрати позивача на проведення експертного автотоварознавчого дослідження 1000,00 грн. (а.с.28). та сплату судового збору 908,00 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, у відповідності зі ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.
Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду копію рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару.
Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, так як позивачем не підтверджено такі витрати.
Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 2571,70 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді вартості проведення експертизи за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 1000,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО