ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3527/21 Справа № 201/2668/19 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

04 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро питання про витребування доказів у справі за апеляційною скаргою Департаменту освіти та науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва" Дніпропетровської обласної ради, Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа - Дніпропетровська обласна рада, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва" Дніпропетровської обласної ради (далі - КЗ "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва"), Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа - Дніпропетровська обласна рада, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з реорганізації КЗ "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва" від 31 серпня 2018 року № 130-к про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного фахівця КЗ "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва" у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного фахівця КЗ "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва".

Стягнуто з Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 01 вересня 2018 року до дня винесення рішення суду в сумі 121 779,21 грн.

Стягнуто з Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу (за один місяць).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до КЗ "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва", третя особа - Дніпропетровська обласна рада, про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що після звільнення позивача із займаної посади на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України у зв`язку із зміною істотних умов праці, виникли обставини у вигляді скасування рішення Дніпропетровської обласної ради про реорганізацію КЗ "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва", які усунули причину звільнення співробітників, а тому звільнення позивача є незаконним і не може вважатися таким, що відбулося з дотриманням норм КЗпП України.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи не з`ясував обставин самого звільнення позивача, обмежившись посиланням на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року, якою визнано протиправним та скасованого пункт 6 рішення № 330/12/VI, та не врахував, що позивач не надала доказів про наявність цивільно-правових підстав для визнання звільнення незаконним та поновлення його на роботі. Оскільки суд не встановив порушень законодавства при звільненні позивача з роботи, не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд не повністю з`ясував, чи були підстави для звільнення за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України.

Пославшись на те, що позивач не надала належних доказів на підтвердження своєї позиції, зокрема щодо порушення відповідачем трудового законодавства під час його звільнення на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України, суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що обов`язок доведення правомірності звільнення працівника покладається на роботодавця.

Формальний підхід до вирішення справи та ухвалення судового рішення за відсутності встановлених судом фактичних обставин справи суперечить фундаментальним принципам цивільного судочинства та не сприяє здійсненню ефективного правосуддя, спрямованого на ухвалення законних і справедливих рішень, а також захист прав учасників судового розгляду.

Таким чином, вказані вище обставини свідчать про неповне встановлення судом апеляційної інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, порушення норм процесуального права.

Ураховуючи викладене, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, перевірки доводів апеляційної скарги та сторін, виникла необхідність витребувати документи, що стосуються предмету доказування.

Керуючись ст. 84, 259, 260 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Витребувати у Комунального закладу "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва" Дніпропетровської обласної ради довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 на посаді провідного фахівця за формою, встановленою відповідно до розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (з подальшими змінами і доповненнями) за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні перед звільненням з посади, з обов`язковим наданням посадової інструкції ОСОБА_1 , Статуту комунального закладу, штатного розпису навчального закладу, належним чином засвідчені докази щодо змін істотних умов праці, змін в організації виробництва і праці Комунального закладу "Дніпропетровський дитячо-юнацький центр міжнародного співробітництва" Дніпропетровської обласної ради (відповідні накази по закладу), докази попередження ОСОБА_1 за два місяці про наступне вивільнення, а також докази відмови ОСОБА_1 від продовження роботи у зв"язку зі зміною істотних умов праці.

До 26 березня 2021 року витребувані докази надати Дніпровському апеляційному суду (м. Дніпро, вул. Харківська, 13) з посиланням на цивільну справу провадження № 22-ц/803/3527/21.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко