Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2511/19
Провадження № 2/552/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

02.03.2021 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 552/2511/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фауна-2008», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа - ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06.05.2019 звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ТОВ «Фауна-2008», ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що 11.10.2017 з вини ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом IVEKO-MAGIRUS-410Е44, д.н.з. НОМЕР_1 , відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль HYUNDAI VF 140 під керуванням ОСОБА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

Позивачі вказували, що відповідно до висновку експертного автотоврознавчого дослідження № 1565 від 26.10.2017 сума збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля складає 344957,05 грн. Також позивачами понесені витрати на проведення дослідження в розмірі 2138,40 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, водій якого є винним у вчиненні ДТП, була застрахована СТ «Домінанта», вважають, що страхова компанія має відшкодувати суму грошових коштів в розмірі 100000 грн, а решту в розмірі 247095,45 грн - має сплатити ТОВ «Фауна-2008».

Також діями відповідачів спричинено моральної шкоди, яку кожен з позивачів оцінює в розмірі по 10000 грн.

В поданій до суду позовній заяві позивачі просили стягнути з ТОВ «Фауна-2008» грошові кошти в розмірі 247095,45 грн на відшкодування майнової шкоди ОСОБА_2 . Просили стягнути з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. Також просили суд стягнути з ТОВ «Фауна-2008» грошові кошти в розмірі 10000 грн на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 та в розмірі 10000 грн на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 травня 2019 року відкрито провадження в справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з и повідомленням учасників справи про час, дату та місце судового засіданні з розгляду справи по суті. Також ухвалою суду задоволено клопотання позивачів, витребувано від ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» для огляду в судовому засіданні страхову справу за № ЦВ-2017-13668 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 жовтня 2017 року; витребувано з Полтавського районного суду Полтавської області справу № 545/2980/17 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП; витребувано з Київського районного суду м. Полтави цивільну справу № 552/5982/18.

Відповідачем ТОВ «Фауна-2008» 28.05.2019 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що не погоджується з розміром матеріального збитку, який позивачі просять стягнути в позовній заяві, вважає, що тільки в результаті визначення утилізаційної вартості автомобіля можливо дізнатися реальну шкоду, спричинену позивачу внаслідок ДТП. Вимогу про стягнення грошових коштів з ТОВ «Фауна-2008» в розмірі 247095,45 грн вважає такою, що не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеність розміру завданої шкоди. Щодо відшкодування моральної шкоди відповідач вважає, що позивачами не надано доказів на її спричинення, тому просили відмовити в задоволенні зазначених вимог.

Відповідачем ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» відзив на позовну заяву не подавався, на виконання ухвали суду матеріали справи за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 11 жовтня 2017 року надані не були.

Третя особа ОСОБА_3 письмові пояснення на позовну заяву до суду не подавав.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.05.2019 задоволено клопотання про призначення в справі судової експертизи задовольнити, призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження в справі на час провадження експертизи зупинено.

11 жовтня 2019 року ухвала про призначення в справі судової експертизи експертною установою повернута до суду без виконання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2019 року відновлено провадження в справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.01.2020 задоволено клопотання про призначення в справі судової експертизи, призначено в справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса, провадження в справі на час проведення експертизи зупинено.

03.11.2020 до суду від експертної установи повернуті матеріали справи разом з висновком судової експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2020 відновлено провадження в справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.03.2021 відмовлено в задоволенні клопотання про призначення додаткової автотоварознавчої експертизи.

В судових засіданнях з розгляду справи по суті представник позивачів ОСОБА_4 повністю підтримував вимоги позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. Після оголошеної перерви в судові засідання 10.02.2021 та 02.03.2021 не з`явився, кожного разу повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду. Представник позивачів ОСОБА_4 08.02.2021 та 01.03.2021 звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи. Клопотання ОСОБА_4 від 08.02.2021 про відкладення розгляду справи обґрунтоване погодними умовами та неможливістю прибути в судове засідання з транспортних причин. Клопотання ОСОБА_4 від 01.03.2021 про відкладення розгляду справи обґрунтоване хворобою представника без надання підтверджуючих документів.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.03.2021 підтримала позовні вимоги, але просила суд задовольнити клопотання її представника та відкласти розгляд справи з причин його неявки до суду.

Представник відповідача ТОВ «Фауна-2008» в судове засідання 02.03.2021 не з`явився, подавши до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд справи здійснити без участі відповідача та представника відповідача, просив задовольнити клопотання про призначення в справі додаткової експертизи.

Відповідач ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання свого представника не направив, був повідомлений судом про час, дату та місце судового розгляду належним чином за адресою, яка є адресою місцезнаходження юридичної особи.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, з клопотаннями до суду не звертався.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, суд виходить з такого.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 02.03.2021 з`явилася, підтримала позовні вимоги, на обґрунтування своїх позовних вимог надала всі докази, які бажала надати, повідомила суду всі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Повторна неявка представника позивача в судове засідання 02.03.2021 в силу норм ст. 233 ЦПК України не може бути підставою для відкладення розгляду справи.

Дана справа протягом тривалого часу знаходиться невирішеною, саме сторона позивача в судові засідання неодноразово не з`являлася з різних причин.

Окрім того, розгляд справи без участі представника позивача жодним чином не обмежує право позивача на отримання правової допомоги, оскільки адвокат Безносюк Г.Г. приймав участь в судових засіданнях, не був позбавлений можливості заявити відповідні клопотання та подати заяви по суті позову.

Тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе провести її розгляд без участі осіб, які не з`явилися.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу HYUNDAI VF 140, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 98 (країна реєстрації транспортного засобу - Російська Федерація).

Також встановлено, що ОСОБА_3 11.10.2017 о 15-50 год на а/д Суми-Полтава керував автомобілем IVEKO-MAGIRUS-410Е44, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем HYUNDAI VF 140, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який знаходився на проїжджій частині по ходу руху, здійснюючи маневр ліворуч.

Своїми діями відповідач ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.11.2017 в справі № 545/2980/17, яка вступила в законну силу, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених водієм ОСОБА_3 , які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення.

Також судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , який здійснював перевезення на замовлення відповідача ТОВ «Фауна-2008» (том 1 а.с. 20) була застрахована страхувальником ТОВ «Фауна-2008», страховиком ТзДВ «СК «Домінанта» згідно з полісом № АМ/0164498.

Згідно з полісом страхова сума визначена в розмірі 100000 грн, сума франшизи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а також - незалежно від вини заподіювача шкоди, якщо її завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Судом вставлено та не оспорюється сторонами по справі, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 11.10.2017, транспортний засіб HYUNDAI VF 140, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , отримав механічні ушкодження.

Позивач ОСОБА_1 , яка на підставі довіреності від 21.06.2014 (а.с. 18) уповноважена діяти від імені власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку звернулася до страхової компанії в повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 26-30), було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу.

З повідомлення відповідача ТзДВ «СТ «Домінанта» від 06.12.2017 (том 1 а.с. 28) вбачається, що страховиком заведено справу № ЦВ-2017-13668, але розмір матеріального збитку не визначено, виплата страхового відшкодування не здійснена.

Відповідно до висновку № 1565 експертного автотоварознавчого дослідження від 26.10.2017 (том 1 а.с. 34-72) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI VF 140, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , складає 366456,56 грн та перевищує ринкову вартість автомобіля в сумі 344957,05 грн.

Отже, має місце фізичне знищення автомобіля.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу HYUNDAI VF 140, державний номерний знак НОМЕР_2 98, перевищує ринкову вартість автомобіля, суд приходить до висновку про визначення розміру шкоди, завданої власнику транспортного засобу ОСОБА_2 за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, яка визначена в сумі 344957,05 грн відповідно до висновку № 1565 експертного автотоварознавчого дослідження від 26.10.2017.

Також судом встановлено, дана обставина підтверджена в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 , що транспортний засіб HYUNDAI VF 140, державний номерний знак НОМЕР_3 , позивачем вивезений за межі території України, передача залишків даного транспортного засобу відповідачам по справі не є можливим.

Разом з тим, пошкоджений транспортний засіб HYUNDAI VF 140, державний номерний знак НОМЕР_3 , (його залишки) хоча і є фізично знищеним, але має певну вартість.

Відповідно до висновку експерта № 211 від 30.04.2020 (том 1 а.с. 221-249) визначення утилізаційної вартості аварійно пошкодженого транспортного засобу HYUNDAI VF 140, державний номерний знак НОМЕР_3 , неможливе, ринкова вартість аналогічного транспортного засобу може становити 135740,60 грн.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про визначення розміру шкоди, завданої позивачу ОСОБА_2 , як власнику пошкодженого транспортного засобу виходячи з суми 344957,05 грн, що є ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, за мінусом 135740,60 грн (вартість залишків пошкодженого транспортного засобу) та визначає її сумою 209216,45 грн.

Відповідач ТОВ «Фауна-2008», не погоджуючись з визначеною експертом вартістю, доказів на обґрунтування своїх заперечень не надав.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована в ТзДВ «СТ «Домінанта».

При вирішенні справи суд виходить з того, що хоча на час вирішення даної справи судом страховик ТзДВ «СТ «Домінанта» і позбавлений права укладати договори страхування», але зареєстрований як юридична особа, на час спірних правовідносин мав право на укладення відповідних договорів та несе повну відповідальність за їх виконання.

Тому суд приходить до висновку, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на саме страховика ТДВ «СТ «Домінанта».

Суд приходить до висновку, що з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача ОСОБА_2 , як власника пошкодженого транспортного засобу, підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 100000 грн.

Решта шкоди в сумі 109216,45 грн, яка не охоплюється лімітом відповідальності страхової компанії, підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Фауна-2008» на користь позивача ОСОБА_2 .

Витрати позивача ОСОБА_1 в сумі 2138,40 грн (том 1 а.с. 31, 32) є тими витратами, які позивач вимушена була здійснити для захисту свого права, тому суд приходить до висновку, що зазначені витрати підлягають їх відшкодуванню відповідачами Товариством з обмеженою відповідальністю «Фауна-2008» та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в рівних частках, з кожного підлягає стягненню сума в розмірі по 1069,20 грн.

З цих підстав позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За нормами ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

В поданій до суду позовній заяві позивачі посилалися на те, що моральна шкода спричинена перш за все тим, що перенесли душевні страждання у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, внаслідок пошкодження автомобіля були позбавлені можливості користуватися майном, зверталися до станцій технічного обслуговування, органів судової влади. Позивач ОСОБА_1 зазнала фізичних, психічних та душевних втрат.

Разом з тим жодних доказів на підтвердження наявності причиненої моральної шкоди позивачами на підтвердження позовних вимог до суду надано не було.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають за їх недоведеністю в судовому засіданні.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_2 документально підтверджено понесення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3470,95 грн (том 1 а.с. 1), докази понесення будь-яких інших судових витрат позивачем в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивачу ОСОБА_2 підлягають відшкодуванню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2430,34 грн відповідачами в рівних частках, кожним в сумі по 1215,17 грн.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фауна-2008», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 100 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «Фауна-2008» на користь ОСОБА_2 109216 грн 45 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 1069 грн 20 коп за проведення автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «Фауна-2008» на користь ОСОБА_1 1069 грн 20 коп за проведення автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 1215 грн 17 коп на відшкодування понесених судових витрат.

Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «Фауна-2008» на користь ОСОБА_2 1215 грн 17 коп на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач - ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

-позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

-відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фауна-2008», місцезнаходження 36007, м. Полтава, пров. Шевченка, будинок 20, ;

-відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», місцезнаходження м. Дніпро, вул. Василя Макухи, будинок 1, ;

-третя особа - ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 05.03.2021.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко