ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7598/21 Справа № 211/5205/19 Суддя у 1-й інстанції - Папарига В. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року, яке постановлено суддею Папаригою В.А. у м. Кривому Розі, повне судове рішення складено 31 травня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у період з 03.11.2012 року по 08.10.2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 01 січня 2015 року син ОСОБА_5 постійно проживає з позивачем та його батьками по АДРЕСА_1 , він займається вихованням та утриманням дитини, піклується про його розвиток, стан здоров`я, забезпечує проходження дитиною медичного огляду та лікування, створює умови для навчання. Дитина відвідує дошкільний заклад, він та його батьки беруть активну участь у змаганнях, конкурсах та святах та рівні навчального закладу та району, дитина є всебічно розвиненим хлопчиком відповідно до вікових особливостей. До матері ОСОБА_5 ставиться з тривогою, недовірою та страхом. Так, після припинення шлюбних відносин відповідач протягом півроку самоусунулась від виховання ОСОБА_5 , не приходила до нього, не виявляла турботи та любові відносно дитини. Характер спілкування та участі у вихованні сина відповідачкою передбачав лише нерегулярні короткочасні побачення приблизно один раз на місяць. Участі в утриманні дитини вона не приймає, за 4 роки лише тричі відвідала заклад дошкільної освіти ОСОБА_4, не опікується станом його фізичного та психічного здоров`я, в своєму житті жодного дня не працювала, самостійного доходу не має, спосіб життя її передбачає часту зміну чоловіків, з якими вона мешкає, оскільки ОСОБА_2 веде сумнівний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, житлом не забезпечена та не має постійного місця проживання. Зазначив про те, що відповідачка схильна до порушення закону та агресії, оскільки 05 вересня 2015 року разом з подругами здійснила його побиття. Тому враховуючи викладені обставини, в інтересах малолітнього сина, просить суд визначити постійне місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 .

В серпні 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що після припинення фактичних шлюбних стосунків, з метою уникнення сварок та суперечок, дитина мешкала як в неї так і у відповідача. Однак нещодавно відповідач викрав сина та відмовляється його повертати, вже тривалий час вона не має змоги навіть спілкуватися з дитиною, оскільки відповідач позбавляє її такого права. Вважає, що дитині краще проживати з нею, та перебувати під її повним піклуванням, оскільки вона, як мати, дуже прискіпливо ставиться до кожної дрібниці, що стосується життя ї сина, є відповідальною та турботливою матір`ю, має стабільний середній дохід, на обліку у лікарів не перебуває, шкідливих звичок не має, не веде аморальний спосіб життя. Майже рік перебуває у відносинах із ОСОБА_6 , який в свою чергу має високооплачувану роботу, стабільний, високий дохід, вони із сином знайшли спільну мову: разом бавляться, майструють. Відповідачка проживає у квартирі, де зареєстровані її матір та сестра, які проживають окремо, у сина мається окрема кімната, куток для заняття.

Просила суд, визначити постійне місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за місцем проживання батька.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповним дослідженням доказів, що містять матеріали справи, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що згоди на постійне проживання дитини з батьком вона не надавала. Оскільки у відсутності заробітку відповідачка була змушена поїхати до м. Києва на роботу, за усною домовленістю між сторонами, дитина була залишена на проживання з позивачем тимчасово.

На думку скаржника, конфлікт виник в 2019 році, після того, як вона поставила питання про стягнення аліментів, на утримання малолітнього сина. Однак незадовго до початку судового процесу, позивач викрав дитину та відмовляється її повертати, позбавляє відповідача права на спілкування з сином.

Вважає, що сину буде краще проживати з нею та перебувати під її повним піклуванням, тому, що як мати вона прискіпливо ставиться до кожної дрібниці, що стосується життя її сина. Відповідачка є відповідальною та турботливою мамою, на обліку не перебуває, шкідливих звичок не має, аморальний спосіб життя не веде.

Зазначає, що вона проживає у двокімнатній квартирі, яка належить бабусі, для проживання дитини є окрема кімната та наявні належні умови для проживання, навчання та розвитку.

Перебування дитини у сім`ї відповідача негативно впливає на його виховання та психологічний стан, позивач всіляко позбавляє права спілкування з дитиною, позивач та його рідні чинять вплив на дитину, у зв`язку з чим, думка дитини не повинна братись судом до уваги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 зазначає про те, що зібрані у справі докази з урахуванням висновку органу опіки та піклування вказують на те, що проживання малолітнього ОСОБА_5 , з батьком найкраще забезпечить інтереси дитини, у зв`язку з чим просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, відповідача ОСОБА_2 , та її представника ОСОБА_3 , які кожен окремо підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити,позивача ОСОБА_1 , та його представника ОСОБА_7 , які кожен окремо просили залишити апеляційну скаргу без задоволення а рішення суду без змін, представника служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради-Березуцьку Н.І., яка покладалась на розсуд суду, психолога ОСОБА_8 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, наданого відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у період з 03 листопада 2012 року по 08.10.2015 року сторони перебували у шлюбі зареєстрованим Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом 489. Шлюб розірвано за рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2015 року ( а.с. 9 т.2 ).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10 т.1)

Відповідно до Акту складеного 13.08.2019 року, мешканцями будинку АДРЕСА_3 , засвідченого начальником дільниці №5 ТОВ «Житлосервіс -КР» Левченко Н.А. та майстром дільниці № 5/21 Горстка Е.С. проте, що малолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_10 , дідусем ОСОБА_11 з 01.01.2015 року до теперішнього часу (т. 1 а.с. 12)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13 т.1);

Згідно характеристики від 15.08.2019 р. КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 197» ОСОБА_14. який проживає разом з батьком ОСОБА_1 бабусею та дідусем. Батьком створені всі умови для розвитку, навчання і виховання дитини, він у повному обсязі забезпечує умови для повноцінного життя ОСОБА_5 . Матір ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , із сім`єю не проживає, живе окремо від дитини, заклад дошкільної освіти відвідала три рази за 4 роки, в житті дитини активної участі не приймає. Батьківські збори, індивідуальні консультації та дитячі заходи відвідували батько ОСОБА_5 , бабуся та дідусь, сім`я матеріально забезпечена, ОСОБА_5 має все необхідне для життя та відвідування закладу. Квартира батька облаштована відповідно до всіх норм комфортного перебування в ній дитини, бабусь та дідусь приймають активну участь у вихованні онука ОСОБА_5 , дитину виховують в любові, тип спілкування - демократичний. результатом спільних зусиль вихователів та родини ОСОБА_5 є всебічно розвиненим хлопчиком відповідно до всіх вікових особливостей дитини дошкільного віку(а.с. 14,15 т.1).

Відповідно до довідки Комунального позашкільного навчального закладу «Міський палац дитячої та юнацької творчості «Горицвіт» Криворізької міської ради від 20.08.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_5 відвідує Центр з 14 січня 2018 року, вихованням дитини займаються батько та дідусь з бабусею. Дорослі завжди цікавляться його здобутками, допомагають йому, родина активно відвідує свята та майстер-класи, які проводяться для вихованців та батьків (а.с. 17 т.1).

За висновками психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеної практичним психологом КПНЗ «МРДЮТ «Горицвіт» КМР, 13.08.2019 р. до неї звернулися батько дитини та його батьки за індивідуальною консультацією щодо поміченого ними тривожного стану у ОСОБА_12 за результатами діагностики міжсімейних стосунків за методикою «Моя сім`я» були встановлені наступні результати: першим членом сім`ї хлопчик намалював тата, який є найбільшим на малюнку, що означає те, що дитина надає тату винятковий статус, цей персонаж, на думку ОСОБА_5 , володіє найбільшою владою у сім`ї. Фігура мами є шостою на малюнку, порівняно з іншими менша за розміром, що означає за інтерпретацією методики, що мама має мінімальний вплив в сім`ї дитини. Малюючи сьому фігуру поруч з фігурою мами, у хлопчика виникають спонтанні коментарі про зображуваного персонажа, ОСОБА_5 говорить, що це ОСОБА_13 , який живе з мамою. Восьмою фігурою дитина малює себе поруч з татом та бабусею. фігури персонажів членів сім`ї зображені маленького розміру і пов`язані з тривожністю дитини (а.с. 18-19 т.1 ).

Відповідно до інформаційного повідомлення Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 72 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, наданого 31.10.2019 р. Службі у справах дітей виконкому Саксаганської районної в місті ради, ОСОБА_14 є учнем 1-А класу, заклад відвідує другий рік, з 26.09.2018 н.р. по 24.05.2019 р. відвідував щосуботи підготовчі курси «Вундеркінд», з 02.09.2019 н.р. зараховано до 1-А класу. Протягом вказаного періоду навчанням та вихованням сина займався його рідний батько ОСОБА_1 , який виявив активну громадську позицію у житті класу та школи, не має жодних пропусків класних та загальношкільних батьківських зборів, має спокійні, врівноважені позитивно насичені стосунки з класом, класним керівником та батьківською спільнотою класу. ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_5 та інтересу до навчання та виховання дитини не виявила, жодного разу не відвідувала навчальний заклад, активної участі у житті ОСОБА_5 , класу та школи протягом вказаного періоду не брала, але була присутньою протягом 20 хвилин 02.09.2019 року на центральному ганку школи під час загальношкільного заходу, організованого з нагоди початку нового навчального року (а.с. 47 т.1).

Відповідно висновку психолога про особисту прихильність дитини ОСОБА_4 , від 06.11.2019 року № 414, Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 72 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, проведеної за методиками «Малюнок родини», Проективна методика Рене Жиля, Діагностика емоційних відносин в сімї ОСОБА_22 та ОСОБА_17 , індивідуальної бесіди з дитиною, зроблені наступні висновки: стосунки з батьком теплі, між ними панує взаєморозуміння, батько є найбільш значимою людиною в житті ОСОБА_5 . Саме батькові дитина віддає найбільше позитивних почуттів та найбільше позитивних почуттів отримує від нього. Батько є тією людиною, думка якої є найбільш важливою для хлопця. При малюванні родини саме фігура батька була намальована другою, одразу після самого ОСОБА_5 . Щодо відношення до матері, то на малюнку фігура матері взагалі відсутня, що свідчить про те, що дитина переживає негативні емоції по відношенню до неї, про конфлікті взаємини, про те, що вона є малозначущою на даний момент для хлопчика. При використанні проективної методики Рене Жиля , ОСОБА_5 категорично відмовлявся розташовувати себе поряд с матір`ю, що свідчить про емоційний дискомфорт поряд з нею. На даний момент ОСОБА_5 приймає реально існуючу ситуацію в родині, згідно проведеного дослідження хлопець почувається емоційно комфортно поряд з батьком, висловлює своє бажання проживати з ним(а.с. 50 т.1).

Відповідно до висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, від 21.11.2019 року про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , зазначено, що ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_6 проживають у двокімнатній квартирі, що належить її бабусі. Для проживання дитини відведена окрема кімната, облаштована необхідними меблями та іграшками, для дитини створені належні умови для проживання, навчання та розвитку.

Під час бесіди матір ОСОБА_2 повідомила, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 родину матеріально не підтримував, тому вона змушена була поїхати на 2 роки працювати в Київ. за усною домовленістю між батьками ОСОБА_5 протягом цього часу проживав з батьком. Вона приїжджала 1-2 рази на місяць, надавала матеріальну допомогу в утриманні спільної дитини, під час спілкування ОСОБА_5 скаржився матері на бабусю та дідуся, які наносять йому тілесні ушкодження. Після її повернення ОСОБА_1 відмовився повернути дитину матері, коли вона приїжджала на зустрічі з дитиною, зі сторони батька зустріла неадекватну реакцію, що негативно вплинуло на психологічний стан ОСОБА_5 , тому вона припинила спроби спілкування з сином. ОСОБА_2 бажає, щоб ОСОБА_5 проживав з нею, тому що ОСОБА_1 працює з 08-00 до 21-00, а вихованням дитини займаються бабуся та дідусь, які налаштовують дитину проти матері.

Під час повторного обстеження житлово-побутових умов дитини встановлено, що бабуся, дідусь, батько та ОСОБА_5 проживають у двокімнатній квартирі, для дитини відведена окрема кімната, облаштована меблями, в наявності іграшки, канцелярські приладдя, книжки, дитина забезпечена всім необхідним.

Під час спілкування батько повідомив, що з січня 2015 року ОСОБА_5 проживає разом з ним та бабусею і дідусем. ОСОБА_1 не заперечує проти побачень матері з дитиною. ОСОБА_5 не виявляє бажання бачитись з мамою тому, що ОСОБА_2 не гуляє з ним на вулиці, годує їжею швидкого приготування, чіпсами, для проведення часу дає дитині гаджети. Після подання ним заяви про визначення місця проживання дитини матір декілька разів намагалась силою забрати дитину до себе, що негативно вплинуло на психологічний стан ОСОБА_5 , тому батько звернувся за допомогою до психолога.

Матір гр. ОСОБА_2 , інтересу до навчання та виховання дитини не виявляла, жодного разу не відвідувала навчальний заклад, активної участі у житті ОСОБА_5 , класу та школи не брала, але 02.09.2019 року була присутньою протягом 20 хвилин під час загальношкільного заходу, організованого з нагоди початку навчального року.

Керуючись інтересами дитини та встановленими обставинами справи, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58-61 т.1).

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 , від 11.11.2019 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , для виховання, розвитку та проживання створені задовільні умови, дитина забезпечена всім необхідним, відвідує спортивну секцію з футболу «Олімп». Доглядати за ОСОБА_5 на час перебування батька на роботі, допомагають дівдусь і бабуся ОСОБА_1 (а.с. 69 т.1)

З довідки Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 72 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 09.09.2020 року слідує, що мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ОСОБА_2 , не приймає участі у вихованні та особистому житті свого сина та не відвідує навчальний заклад. З 12.03.2020 року під час карантину КЗШ №72 навчала учнів за дистанційною формою навчання. 6 годин на день всі батьки класу знаходилися в он-лайн спілкуванні з класним керівником. Громадянка ОСОБА_2 жодного разу за період з 12.03.2020 року по 31.08.2020 року на контакт з класним керівником за допомогою мобільного зв`язку не вийшла. На батьківських зборах 04.09.2020 року була відсутньою. Навчанням та вихованням ОСОБА_5 займаються його батько ОСОБА_1 ( а.с. 176 т.1).

Відповідно до характеристики наданої ТОВ «Сандора» ОСОБА_1 за моральними якостями бездоганний робітник. Шкідливих звичок не має, має правильні життєві пріоритети та орієнтири, що відповідають загальноприйнятим моральним принципам. Скромний у побуті, весь вільний від роботи час присвячує утриманню та вихованню сина. (а.с. 16 т.1)

Згідно довідки наданої ТОВ «Сандора» загальна сума доходу ОСОБА_19 , який займає посаду Агент торговельний з в.о. касира, за період з 12.09.2018 року по 31.07.2019 року склала 163 827, 24 грн. (а.с. 20 т.1), на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває (а.с. 22 т.1)

Відповідно до довідки ТСЦ №1248 РСЦ МВС в Дніпропетровській області ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується (а.с. 23 т.1).

Згідно довідки №43 Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби ОСОБА_20 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого зазначена ОСОБА_21 (мати) (а.с. 10 т.2)

Відповідно до довідки виданої ТОВ «Метінвест Криворізький ремонтно-механічний завод» від 21.08.2019 року ОСОБА_6 за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року має дохід 114 999, 13 грн. (а.с. 11 т.2)

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , та відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції з урахуванням висновку Виконкому Саксаганської районної в місті ради як органу опіки та піклування та виходячи з прив`язаності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до батька, враховуючи його вік та потреби у повсякденному житті, що підтверджено і зібраними під час судового розгляду доказами, визначити місце проживання дитини з батьком. При цьому суд також, приймає до уваги, що на даний час зміна місця проживання дитини, може негативно вплинути на її психолого-емоційний стан та подальший розвиток. Суд враховує можливість батька забезпечити належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, а також те, що матір дитини має можливість безперешкодно відвідувати дитину, спілкуватися з нею, здійснювати свої батьківські обов`язки та доглядати за дитиною за місцем проживання позивача, оскільки протилежного відповідачем-позивачем належними доказами суду не доведено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18, провадження № 61-44680св18, вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18, викладено висновок про те, що Декларація прав дитини не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Разом з тим, положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей».

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до Акту складеного 13.08.2019 року, мешканцями будинку АДРЕСА_3 , засвідченого начальником дільниці №5 ТОВ «Житлосервіс -КР» Левченко Н.А. та майстром дільниці № 5/21 Горстка Е.С. малолітній ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_10 , дідусем ОСОБА_11 з 01.01.2015 року до теперішнього часу (т. 1 а.с. 12)

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції встановлено, що на момент розгляду даного позову в суді апеляційної інстанції малолітній ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 , бабусею ОСОБА_10 , дідусем ОСОБА_11 за адресою : АДРЕСА_1 , що сторонами по справі не заперечувалось.

Відповідно до висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, від 21.11.2019 року керуючись інтересами дитини та встановленими обставинами справи, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58-61 т.1).

У висновку зазначено, що матір гр. ОСОБА_2 , інтересу до навчання та виховання дитини не виявляла, жодного разу не відвідувала навчальний заклад, активної участі у житті ОСОБА_5 , класу та школи не брала

Відповідно до вказаного висновку, як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 , створено належні умови для проживання малолітньої дитини.

Відповідно висновку психолога про особисту прихильність дитини ОСОБА_4 , від 06.11.2019 року № 414, Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 72 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, проведеної за методиками «Малюнок родини», Проективна методика Рене Жиля, Діагностика емоційних відносин в сімї ОСОБА_22 та ОСОБА_17 , індивідуальної бесіди з дитиною, зроблені наступні висновки: стосунки з батьком теплі, між ними панує взаєморозуміння, батько є найбільш значимою людиною в житті ОСОБА_5 . Саме батькові дитина віддає найбільше позитивних почуттів та найбільше позитивних почуттів отримує від нього. Батько є тією людиною, думка якої є найбільш важливою для хлопця. При малюванні родини саме фігура батька була намальована другою, одразу після самого ОСОБА_5 . Щодо відношення до матері, то на малюнку фігура матері взагалі відсутня, що свідчить про те, що дитина переживає негативні емоції по відношенню до неї, про конфлікті взаємини, про те, що вона є малозначущою на даний момент для хлопчика. При використанні проективної методики Рене Жиля , ОСОБА_5 категорично відмовлявся розташовувати себе поряд с матір`ю, що свідчить про емоційний дискомфорт поряд з нею. На даний момент ОСОБА_5 приймає реально існуючу ситуацію в родині, згідно проведеного дослідження хлопець почувається емоційно комфортно поряд з батьком, висловлює своє бажання проживати з ним(а.с. 50 т.1).

За результатами діагностики психолога , міжсімейних стосунків за методикою «Моя сім`я» проведеної КПНЗ «МРДЮТ «Горицвіт» КМР, були встановлені наступні результати: першим членом сім`ї хлопчик намалював тата, який є найбільшим на малюнку, що означає те, що дитина надає тату винятковий статус, цей персонаж, на думку ОСОБА_5 , володіє найбільшою владою у сім`ї. Фігура мами є шостою на малюнку, порівняно з іншими менша за розміром, що означає за інтерпретацією методики, що мама має мінімальний вплив в сім`ї дитини. Малюючи сьому фігуру поруч з фігурою мами, у хлопчика виникають спонтанні коментарі про зображуваного персонажа, ОСОБА_5 говорить, що це ОСОБА_13 , який живе з мамою. Восьмою фігурою дитина малює себе поруч з татом та бабусею. фігури персонажів членів сім`ї зображені маленького розміру і пов`язані з тривожністю дитини (а.с. 18-19 т.1 ).

Таким чином, вирішуючи спір, враховуючи наведені вище норми матеріального права, у повному обсязі, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд першої інстанції дійшов висновку про визначення місця проживання дитини з батьком.

На час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дітини з мамою, що фактично призводить до зміни місця проживання дітини, буде мати більш позитивний вплив на дітину. При таких обставинах, суд першої інстанції правильно врахував інтереси дітини, яка проживає в атмосфері любові, турботи, захисту, і змінювати місце проживання вагомих підстав немає.

У справі № 755/11054/17-ц, провадження № 61-4268св19, Верховний Суд, погоджуючись з висновком про визначення місця проживання дитини з матір`ю, урахував встановлені судами обставини щодо особистої прихильності дитини до матері, її вік, стан здоров`я батьків та їх майновий стан, характеристики, а також висновок органу опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 01 грудня 2017 року № 100-21122.

У Постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 539/1406/17, провадження № 61-15082св18, зроблений висновок про те, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, за участі психолога ОСОБА_8 , та представників сторін по справі, був допитаний малолітній ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час бесіди з дитиною колегією суддів встановлено, що він емоційно прив`язаний до батька, дослухається думки батька, батько користується у дитини авторитетом. Пояснив, що з матір`ю йому не цікаво, номера телефону матері у нього немає, телефонувати матері у нього не має бажання, бажає проживати з батьком.

Виходячи із обставин цієї справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначаючи місце проживання малолітньої дитини сторін у цій справі з батьком, дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дитини та сприятиме повноцінному їх вихованню та розвитку.

У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що сину буде краще проживати з нею та перебувати під її повним піклуванням, тому що вона як мати є відповідальною та турботливою мамою, на обліку не перебуває шкідливих звичок не має, аморальний спосіб життя не веде, оскільки висновки психологів, які є належними та допустимими доказами по справі в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України, враховуються судом задля загальної характеристики дітей та встановлення їх психоемоційного стану, батько є найбільш значимою людиною в житті дитини. Саме батькові дитина віддає найбільше позитивних почуттів та найбільше позитивних почуттів отримує від нього. Батько є тією людиною, думка якої є найбільш важливою для хлопця, та дитина бажає мешкати з батьком.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що проживання дитини у сім`ї відповідача ОСОБА_1 негативно впливає на виховання дитини та його психологічний стан, оскільки дані твердження відповідача ОСОБА_2 не підтверджені належними та допустимими доказами.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами, а приведені в апеляційній скарзі доводи відповідачки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимогст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: