Справа № 723/4793/20
Провадження № 2/723/339/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

Головуючого судді Яківчика І.В.

за участю секретаря судових засідань Кисельової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, який в подальшому уточнила подавши позов в новій редакції.

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, між нею та відповідачем, 26 жовтня 1995 року, було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Красноїльської селищної ради Сторожинецького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №66 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ).

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11.08.2020 року по цивільній справі № 723/224/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , шлюб між сторонами було розірвано.

В період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, за спільні кошти, подружжям було придбано майно легковий автомобіль марки Ford Connect, 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , середньоринкова вартість легкового автомобіля складає 114393 грн., трактор колісний, марки DW244B, рік випуску 2014 р., номерний знак НОМЕР_4 , середньоринкова вартість якого складає 101258 грн. Загальна вартість набутого майна подружжя яке являється спільною сумісною свасністю становить 215652 грн.

Позивач вказує, що вона не може дійти згоди з колишнім чоловіком, щодо поділу вказаного майна. Посилається на приписи статтей 60, 61, 63, 65, 69-71 Сімейного кодексу України, статті 82, 364 ЦК України.

Просила виділити їй в натурі та визнати за нею право власності на легковий автомобіль, залишити у користуванні відповідача трактор колісний. Припинити право спільної сумісної власності на легковий автомобіль та стягнути з неї на користь відповідача 6557 грн. 50 коп., що становить різницю між належною їй часткою майна та виділеною в натурі, стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 1079 грн. та 2400 грн. витрати за проведення оцінки майна.

Відповідач за основним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про розподіл спільного сумісного майна подружжя і посилався на такі ж обставини, просив визнати за ним право власності на трактор колісний, марки DW244B, рік випуску 2014 р., номерний знак НОМЕР_4 , припинити право спільної сімісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на трактор колісний, та стягнути з ОСОБА_1 на його користь різницю між належною часткою майна та виділеною в натурі 6557 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 50 коп. та 1012 (одна тисяча дванадцять) гривень 58 коп. сплаченого ним судового збору.

Ухвалою судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17.12.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі за вказаним позовом і з підготовчого судового засідання, справу призначено до розгляду на 01.03.2021 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, свої вимоги ОСОБА_2 підтримала

Відповідач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав. Первісні позовні вимоги позивача не визнав в частині судових витрат посилаючись на те, що спору між сторонами нема, а витрати на проведення експертизи автомобіля його не стосуються. Просив справу розглядати у його відсутності.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

26 жовтня 1995 року, між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Красноїльської селищної ради Сторожинецького району Чернівецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №66 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ).

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 11.08.2020 року по цивільній справі № 723/224/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , шлюб між сторонами було розірвано.

В період шлюбу, за спільні кошти, подружжям було придбано легковий автомобіль марки Ford Connect, 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , та трактор колісний, марки DW244B, рік випуску 2014 р., номерний знак НОМЕР_4 .

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов`язком.

Сторони не спростовують цієї презумпції, а навпаки визнають вимоги одне одного щодо поділу спільно набутого майна, що випливає із уточненого первісного та зустрічного позовів де кожна сторона не заперечуючи право іншої на автомобіль та трактор, як спільно придбане рухоме майно, пропонують одинакові способи поділу цього майна та компенсації різниці у вартості майна.

Згідно з положеннями статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд не застосовує вказані вимоги оскільки безпосереднього визнання позову не було але приймає до уваги відсутність заперечень щодо предметів позовів у кожної із сторін та встановлених судом обставин справи.

Відповідно до правових висновків, висловлених Верховним Судом України в справах N 6-79цс13, N 6-2641цс15, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Разом з тим належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи вказані норми та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Приведені норми закону та досліджені обставини в ході судового розгляду дають підстави зробити висновок про те, що легковий автомобіль марки Ford Connect, 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , середньоринкова вартість лякого складає 114393 грн., та трактор колісний, марки DW244B, рік випуску 2014 р., номерний знак НОМЕР_4 , середньоринкова вартість якого складає 101258 грн., були придбані під час шлюбу подружжям та є їх спільним сумісним майном.

Таким чином, як позивачу так і відповідачу належить право власності на дані транспотрні засоби.

Сторони визнають, що це майно є спільним сумісним майном, погоджуються на визначений в первинному та зустрічному позовах спосіб поділу та не оспорюють вартість цього майна.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що обставини справи, викладені у позовних заявах знайшли своє підтвердження в суді, а отже позови в частині поділу майна підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд згідно ч.3 ст.141 ЦПК України враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Первісний позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 1079 грн. сплаченого судового збору та 2400 грн. витрат за проведення оцінки майна, а зустрічний позивач ставить питання про відшкодування судового збору в сумі 1012 грн.

Згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволенню позовних вимог.

Матеріально-правова вимога як первісного так і зустрічного позовів задоволені повністю, а тому згідно правил пропорційності та ціни позовів, а також підтвердження цих витрат належними фінансовими документами, в цій частині позови слід задовольнити та стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені судові витрати у вигляді сплачених судових зборів.

Питання щодо відшкодування вартості оцінки майна суд вирішує згідно положень ст.139 ЦПК України та враховує що така оцінка судом не призначалась.

Разом з тим суд враховує необхідність проведення таких оцінок і їх вплив на прийняття рішення у справі та невідворотність потреби їх використання при ухваленні рішення.

Так звертаючись до суду із позовом про розподіл спільного майна подружжя, первісний позивач безумовно мав би визначити ринкову вартість майна яке підлягає поділу, а відповідно і ціну позову, що і було зроблено позивачем.

Однак суд враховує що первісний позов про визнання за позивачем права власності на автомобіль та за відповідачем на трактор, в подальшому уточнювався, зважаючи на те, що позивач не мав права ставити позовну вимогу в інтересах відповідача.

Із вказаного слідує, що первісний позивач провів і оплатив оцінку вартості і об`єкта який розподіляється відповідачу.

Така оцінка з огляду на вимоги первісного позивача та зустрічного позивача про стягнення із позивача на користь відповідача вартості різниці між частками беззаперечно вплинула на прийняття рішення у справі, тобто потреба у використанні такої оцінки всіх об`єктів є невідворотна при ухваленні рішення.

Подаючи зустрічний позов відповідач ОСОБА_2 також мав би здійснити оцінку трактора, однак він це не робив, оскільки таку оцінку за нього зробила первірний позивач, що свідчить про необхідність, зважаючи на співмірність витрат, повернення вартості такої оцінки первісному позивачу, тобто про стягнення цієї вартості оцінки трактора із відповідача на користь позивача і таке стягнення, на думку суду, буде співмірним і справедливим

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.1-13, 76-83, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі та визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на легковий автомобіль марки Ford Connect, 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 114393 грн.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобіль марки Ford Connect 2003 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_5 , орган що видав 7323, від 17.02.2020 р., мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 08.09.2008 р. Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, мешканки АДРЕСА_1 , судові витрати в сумі 1079 (одна тисяча сімдесят дев`ять) гривень та 1200 (одна тисяча двісті) гривень за проведення експертизи.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на трактор колісний, марки DW244B, рік випуску 2014 р., номерний знак НОМЕР_4 .

Припинити право спільної сімісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на трактор колісний, марки DW244B, рік випуску 2014 р., номерний знак НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 08.09.2008 р. Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, мешканки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_5 , орган що видав 7323, від 17.02.2020 р., мешканця АДРЕСА_1 різницю між належною часткою майна та виділеною в натурі 6557 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 50 коп. та 1012 (одна тисяча дванадцять) гривень 58 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено 05 березня 2021 року

СУДДЯ