Р. С. З. № 61
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

05 березня 2021 року Суддя Маньківського районного суду, Черкаської області В.Л. Маренюк, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красенівка, Чорнобаївського району, Черкаської області у віці 72 років помер батько позивача ОСОБА_3 , про що 15.10.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 25, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15.10.2010 року Красенівською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області.

Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 20.01.2021 року № 334 підтверджує, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті. За даною адресою також зареєстрована ОСОБА_2 , 1973р.н. по нинішній час.

Разом з тим, фактично батько позивача ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживав зі позивачем в АДРЕСА_2 .

Викладене підтверджується довідкою виконавчого комітету Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 10.12.2018 року №699, виданою на підставі записів в погосподарській книзі №6, особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Тобто, на момент смерті батька позивач постійно проживала разом з ним.

Після смерті батька залишилось спадкове майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адмінмежах Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області, належна спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №144997 від 09.09.2004 року. При цьому, оригінал державного акту відсутній, тобто втрачений.

29.01.2021 року позивач через представника звернулась до приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Завірюхи О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0016га, яка розташована в адмінмежах Маньківської селищної ради, яка належала батькові ОСОБА_3 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №144997 від 09.09.2004 року.

На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2021 року за №98/02-31, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно.

Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що ОСОБА_1 не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , як це вимагає стаття 1269 п. 1 та стаття 1270 п. 1 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини. Також повідомлено, що не було пред`явлено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, як це вимагає п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі Порядок), а саме: видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Одночасно нотаріусом повідомлено, що за даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи. На момент звернення спадкова справа та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину на ім`я та від імені ОСОБА_3 були відсутні.

Згідно п.4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів.

Згідно п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Як випливає із сукупності мотивації та встановлених обставин, наведених у постанові нотаріуса від 29.01.2021 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 , відмовлено позивачу-спадкоємиці у зв`язку з тим, що вона не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Разом з тим, нотаріусом перевірено наявність та склад спадкових відносин, наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві.

Наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується як власне наявною копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №144997 від 09.09.2004 року, так і інформацією щодо видачі даного правовстановлюючого документа, отриманою на звернення представника позивача від відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області.

Так, листом відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 01.02.2021 року № М-5/0-0.300-5/138-21 повідомлено, що відповідно записів реєстраційній книзі було виготовлено на підставі розпорядження Маньківської районної державної адміністрації від 12 серпня 2004р. № 266, зареєстровано та видано державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_3 за № 409 від 09 вересня 2004 року серія ЧР № 144997, що розташована в адміністративних межах Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області площею 3,0016га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також на підтвердження вказаного надано копію вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, чим підтверджується, що дійсно було видано вказаний правовстановлюючий документ.

Одночасно надано повідомлення про зміну кадастрового номера вказаної земельної ділянки, зокрема повідомлено, що кадастровий номер :02:001:0229 у державному акті ЧР № 144997 від 09.09.2004 на право власності на земельну ділянку невірно вказаний та не відповідає індексно-кадастровій карті. Вказаній земельній ділянці площею 3,0016га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області присвоєно кадастровий номер :03:001:0229.

У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у позивача-спадкоємця немає можливості оформити право власності на спадкове майно у іншому порядку, ніж шляхом звернення з даним позовом до суду про визнання права власності на майно в порядку спадкування, оскільки іншої можливості оформити право власності на майно немає.

Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійному батькові позивача, на його ім`я було видано правовстановлюючий документ, однак він втрачений. У зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа було замовлено публікацію оголошення в газеті «Маньківська новини» про втрату Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Разом з тим, на предмет обґрунтування факту прийняття спадщини позивачем слід зазначити наступне.

Як підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 10.12.2018 року №699, фактично мій батько ОСОБА_3 до дня смерті постійно проживав зі позивачем в АДРЕСА_2 . Тобто, позивач є такою, що прийняла спадщину у відповідності до приписів ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, а саме: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, тому відповідно до закону є такою, що прийняла спадщину.

Разом з тим, як вбачається з наявних обставин, на момент смерті батька його зареєстроване місце проживання було в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 20.01.2021 року № 334, також там була зареєстрована ОСОБА_2 , сестра позивача.

Однак, у даному будинку батько позивача ОСОБА_3 не проживав з червня 2006 року, ОСОБА_2 не проживає в цьому будинку з березня 2002 року.

Викладене підтверджується актом обстеження від 15 лютого 2021, складеним за участю депутата Маньківської селищної ради ОСОБА_4 , та жителів селища Маньківка Черкаської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Даним актом, зокрема також встановлено та підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красенівка, Чорнобаївського району, Черкаської області помер ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З червня місяця 2006 року і до своєї смерті ОСОБА_3 постійно проживав у своєї дочки ОСОБА_1 в селі Красенівка, Чорнобаївського району, Черкаської області, яка здійснила його поховання після смерті.

Зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 було в будинку АДРЕСА_1 .

У даному будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_3 , яка не проживає в даному домоволодінні з березня 2002 року, фактичне місце її проживання невідоме, з ОСОБА_3 на час його смерті вона не проживала.

Тобто, за сукупністю викладеного, ОСОБА_2 спадщину не приймала, оскільки заяву про прийняття спадщини не подавала і не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а позивач є такою, що спадщину прийняла у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦКУ, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У зв`язку з втратою правовстановлюючого документа лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно.

Також слід зазначити, що звернутись до суду із заявою встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження немає можливості, оскільки має місце спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження (ч.7 ст.19, ч.1 ст.293, ч.6 ст.294 ЦПК України).

Крім того, пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі роз`яснення:

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

По причині відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину та наявністю спору про право, позивач позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, що змушує звертатись до суду з даним позовом про визнання права власності на спадкове майно із встановленням юридичного факту.

Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 20.01.2021 року № 334, у довідці виконавчого комітету Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 10.12.2018 року №699, у акті обстеження від 15 лютого 2021, у постанові приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Завірюхи О.В., від 29.01.2021 року, вбачається, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , з кола спадкоємців, визначеного законом, що реалізував право на спадкування, є лише ОСОБА_1 , позивач по справі, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/189/21 за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 15 березня 2021 року о 12 годині 40 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 15 березня 2021 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 15 березня 2021 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У разі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.сourt.gov.ua/sud2312.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя В. Л. Маренюк