Єдиний унікальний номер 243/8106/20
Номер провадження 2/243/178/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

За участю

секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Родіонова А.М.

представника відповідача адвоката Пителя М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов`янська, цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Комунального некомерційного підприємства Слов`янська ЦРЛ

за участю третьої особи ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання незаконними наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та виплату грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Слов`янська ЦРЛ» (далі КНП «Слов`янська ЦРЛ») про визнання незаконними наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та виплату грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що позивач з 1991 року працював на посадах відповідно до фаху.

20.08.2020 року наказом директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» № 161-к/р було звільнено з 0,5 ставки посади лікаря-хірурга хірургічного відділення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штатних посад, а також з 0,5 ставки посади лікаря-хірурга консультативної поліклініки за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Вважає, що звільнення незаконне оскільки:

?На момент звільнення працював не на одну ставку (0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення + 0,5 ставки лікаря-хірурга консультативної поліклініки), а на 1,5 ставки. До зазначених додається ще 0, 5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення за сумісництвом, що підтверджується наказом головного лікаря ЦРЛ від 08.07.2013 року, та запис в трудовій книжці зроблений на його вимогу під № «28». На всіх посадах був працевлаштований на підставі безстрокового трудового договору. 20.08.2020 року звільнено було тільки з посад - 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення + 0,5 ставки лікаря-хірурга консультативної поліклініки, але весь час з 08.07.2013 року працював як лікар-хірург хірургічного відділення за сумісництвом за підставі безстрокового трудового договору та отримував заробітні плату. Починаючи з 25.01.2020 року за виконання роботи за основним місцем роботи 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення йому не була нарахована та виплачена заробітну плату.

?В наказі № 100 від 13.04.2020 року зазначено: «Хірургічне відділення: скоротити гінекологічні ліжка 5% скоротити штатні одиниці: лікарі-акушера-гінеколога 0,25; лікаря-хірурга 1,0». Вважає, що для скорочення ставки хірурга не було підстав, оскільки скорочувалися ліжка гінекологічні, тому істотні умови працю лікаря-хірурга не змінювалися.

?Вважає, що при звільненні за ч. 2 ст. 40 КЗпП України, були порушені вимоги закону, оскільки запропоновані йому посади не відповідали його спеціальності, фаху та кваліфікації. Єдина посада, що відповідала зазначеним вимогам - це лікар-хірург, але місце роботи військовий комісаріат, що розташований у АДРЕСА_1 . Його місце роботи та розташування лікарні - це м. Миколаївка, а при запропонованій посаді змінюються істотні умови праці, оскільки робота у військкоматі це робота в іншому місці, фактично переїзд, так як ця робота за межами місця проживання (м. Миколаївка) та розташування підприємства роботодавця. Крім того, зауважує, що він саме практикуючий лікар-хірург, а не лікар 1 рівня, останній рік проводить операції з професором медичного університету, тому вважає такі пропозиції принизливими.

?Звільнення за п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, вважає незаконним, оскільки він працював лікарем-хірургом консультативної поліклініки за безстроковим договором, що підтверджується наказом в.о. директора Слов`янської ЦРЛ № 30-к/тр від 27.01.2020 року і запис у трудовій книжці № 33.

?При звільненні за п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, була порушена процедура його звільнення, оскільки директор не звертався до профспілкового органі, членом якого він є.

?З 25.01.2020 року у зв`язку із звільненням його з посади директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» було переведено на 0, 5 ставки лікарем-хірургом хірургічного відділення. Наказу про звільнення з 0,5 ставки посади лікаря-хірурга хірургічного відділення, що він займав як сумісник видано не було. Крім того, фінансові документи щодо нарахуванням заробітної плати не містять нарахування заробітної плати за роботу на основній посаді, а вказують, що нарахування ведеться тільки за сумісництвом. В реальності він працював більше ніж на півтори ставки: хірургічна активність відображена в журналі хірургічних втручань хірургічного відділення, приймав пацієнтів, робив перев`язки, що підтверджується журналом перев`язок хворих. Таким чином, йому фактично не виплачена заробітна плата за основним місцем роботи на 0,5 ставки, яка складає орієнтовно 20 000 грн.

?З 09.06.2020 року по 24.06.2020 року він перебував у відрядженні, але гроші за це він не отримав. Документи в якості звіту про відрядження ним було надано, але адміністрація відмовила оплатити його роботу, що складає 7 556 грн. 80 коп.

?У зв`язку з виплатою заробітної плати у меншої розмірі, незаконним звільненням йому було спричинено моральну шкоду, оскільки додатково прийшлося вживати заходів для забезпечення коштами себе та родини, змінити звичайний спосіб життя. Моральну шкоду оцінює в 100 000 грн., яку просить стягнути в порядку ст. 237-1 КЗпП України.

Просить суд:

?визнати незаконним Наказ директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» про його звільнення № 161-к/тр від 20.08.2020 року;

?стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу:

o0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення КНП;

o0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення КНП за сумісництвом;

o0,5 ставки лікаря-хірурга консультативної поліклініки КНП;

?стягнути на його користь з відповідача:

oморальну шкоду у розмірі 100 000 грн.;

oкошти за відрядження у розмірі 7 556 грн. 80 коп.;

oсудові витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

2. 11.01.2021 року до суду наданий відзив на позовну заяву від КНП «Слов`янська ЦРЛ» (а.с.78-84 том 1), у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки доводи позивача є необґрунтованими, неналежними та недостовірними.

Так 05.07.2013 року відповідно до наказу головного лікаря КНП «Слов`янська ЦРЛ» № 193-к/тр позивача призначено на посаду в.о. головного лікаря КНП «Слов`янська ЦРЛ».

08.07.2013 року наказом № 199-к/тр позивача призначено за сумісництвом з 08.07.2013 року на 0,5 ставки лікаря-хірурга вищої категорії хірургічного відділення. Всього робота на 1,5 ставки.

09.09.2013 року наказом № 288-к/тр позивача призначено на посаду директора (головного лікаря) з 09.09.2013 року КНП «Слов`янська ЦРЛ».

За умовами контракту на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» від 09.09.2013 року позивача призначено директором з 09.09.2013 року по 08.09.2014 року (пункт 8.1 Контракту).

В подальшому, згідно з наказом № 36-к/тр від 25.01.2014 року між Донецькою обласною радою та позивачем укладено новий контракт на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» на строк з 25.01.2014 року до 24.01.2017 року, включно.

25.01.2017 року між позивачем та Донецькою обласною державною адміністрацією укладено контракт на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» за строком з 25.01.2014 року по 25.01.2020 року (пункт 6.1 цього контракту).

Розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації від 23.01.2020 року № 4/7-20-рк позивача звільнено 24.01.2020 року з посади директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» у зв`язку з закінченням строку дії контракту згідно з п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України.

У зв`язку із звільненням позивача з основної роботи (посади), наказом від 25.01.2020 року № 29-у/тр позивача було переведено на основну посаду на 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення з 25.01.2020 року яку він раніше займав за сумісництвом.

27.01.2020 року згідно з наказом № 30-к/тр позивача також прийнято на 0,5 ставки на посаду лікаря-хірурга консультативної поліклініки з 28.01.2020 року.

Таким чином, на момент звільнення позивача він працював на посадах: лікаря хірурга хірургічного відділення (0,5 ставки) та лікаря-хірурга консультативної поліклініки (0,5 ставки).

Безпідставним вважає доводи позивача щодо відсутності пропозицій посад в результаті вивільнення.

Так 13.05.2020 року позивача та лікаря-хірурга ОСОБА_3 ознайомлено, що 1,0 ставки буде вилучено зі штатного розпису хірургічного відділення КНП «Слов`янська ЦРЛ», що підтверджується підписом та поясненнями позивача, які наявні на листі ознайомлення з наказом від 13.05.2020 року № 98-к/тр.

26.05.2020 року позивачу вручено повідомлення з проханням сповістити про згоду на переведення на одну з вакантних посад у зв`язку із скороченням посади лікаря-хірурга хірургічного відділення.

Позивачу були запропоновані всі вакансії для переведення, однак він своєї згоди на переведення на жодну з них не надав, що підтверджується актом про відмову від ознайомлення з наказом та відмову від надання згоди на працевлаштування на неповний робочий день та відмову від вакантних запропонованих посад № 1 від 20.08.2020 року. Оскільки позивач відмовився від усіх запропонованих посад, то відповідно до ч. 1 п. 40 КЗпП України це може бути підставою для розірвання трудового договору власником або уповноваженим ним органом у випадках скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до вищезазначених обставин та норм законодавства Наказом від 20.08.2020 року № 161-к/тр позивача звільнено з 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штатних посад та з 0,5 ставки лікаря-хірурга, який працює в консультативній поліклініці, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із зміною істотних умов.

Безпідставним також є доводи позивача, що його звільнено з посади лікаря-хірурга консультативної поліклініки згідно з п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку дії трудового договору).

Так, дійсно у наказі від 20.08.2020 року № 161-к/тр про звільнення позивача з посади лікаря-хірурга консультативної поліклініки помилкового було вказано п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Після виявлення вказаної посилки, 27.08.2020 року директор КНП «Слов`янська ЦРЛ» видала наказ № 164-к/тр «Про внесення змін до наказу від 20.08.2020 року № 161-к/тр, а саме у зв`язку з технічною помилкою в наказі директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» від 20.08.2020 року № 161-к/тр «Про звільнення» у пункті 2 цього наказу змінено пункт 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України на п. 6 ст. 36 КпП України і викладено в наступній редакції: «Звільнити ОСОБА_1 з посади лікаря-хірурга який працює в консультативній поліклініці 20.08.2020 року згідно з пунктом 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з зміною істотних умов праці». Таким чином підстава звільнення зазначена правильно.

Безпідставними є доводи позивача щодо не звернення директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» до профспілкового органу з повідомленням про скорочення чисельності штату та вивільнення працівників.

Так, листом від 13.04.2020 року директор повідомила профспілковий комітет КНП «Слов`янська ЦРЛ» про заходи щодо оптимізації ліжкового фонду та штатних посад КНП «Слов`янська ЦРЛ»

Таким чином, відповідач вважає, що звільнення позивача відбулося відповідно до норм трудового законодавства.

Необґрунтованими є доводи позивача стосовно відшкодування йому витрат на відрядження у період з 09.06 по 24.06.2020 року, оскільки сума добових була виплачена позивачу відповідно до вимог п. 4 Розділу І пункту 4 Розділу ІІ Інструкції про службові відрядження в межах України від 13.03.1998 року № 59, Постанови КМУ від 02.02.2011 року № 98. Зазначена сума - компенсація за відрядження позивача складає 960 грн. (60,00 х 16). Платіжними дорученнями № 3 від 26.08.2020 та № 7 від 28.08.2020 року позивачу відшкодовано витрати у зв`язку зі службовим відрядженням у розмірі 720 грн. та 240 грн., відповідно.

Таким чином вважає, що права позивача порушено не було, КНП «Слов`янська ЦРЛ» не завдало моральних страждань позивачу, тому в задоволенні позову просить відновити у повному обсязі.

3. 19.02.2021 року до суду надані письмові пояснення відповідача КНП «Слов`янська ЦРЛ», з яких вбачається, що на момент звільнення ОСОБА_1 працював лікаря хірурга хірургічного відділення (0,5 ставки) та лікаря-хірурга консультативної поліклініки (0,5 ставки). В результаті скорочення ліжок та штатних посад була скорочена 1,0 штатна одиниця лікаря хірурга хірургічного відділення. 15.04.2020 року КНП «Слов`янська ЦРЛ», затверджено додатковий штатних розпис, відповідно до якого з 13.07.2020 року виведено штат у кількості 12 штатних одиниць. У зв`язку із скороченням посади лікаря-хірурга хірургічного відділення 25.06.2020 року ОСОБА_4 під підпис вручено повідомлення з проханням надати згоду на переведення на одну з вакантних посад, які були перераховані у повідомленні. Однак позивач не надав згоди на переведення. Таким чином у зв`язку із скороченням штатних посад, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_4 підлягав звільненню з посади лікаря-хірурга хірургічного відділення. Разом з тим, за таких обставин, загальний робочий час ОСОБА_1 скорочувався удвічі, що є істотною зміною умовою праці.

ОСОБА_1 категорично заперечував проти працевлаштування на неповний робочий день й одночасно не надав згоди на переведення на одну з вакантних посад для збереження умов робочого часу, про що працівниками КНП «Слов`янська ЦРЛ» складено Акт № 1 від 20.08.2020 року «Про відмову від ознайомлення з наказом та відмову від надання згоди на працевлаштування на неповний робочий день та відмову від вакантних запропонованих посад».

За таких умов, Наказом КНП «Слов`янська ЦРЛ» від 20.08.2020 року № 161-к/тр «Про звільнення» ОСОБА_1 звільнено з 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення згідно з пунктом 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням штатних посад та з 0,5 ставки лікаря-хірурга, який працює в консультативній поліклініці, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

4. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

5. В судовому засіданні представник позивача адвокат Родіонов А.С., що діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 04 вересня 2020 року (а.с.45-46 та Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4524 від 12.09.2012 року (а.с.47 том 1) підтримав позовні вимоги, навів доводи, аналогічні доводам позовної заяви.

6. Представник відповідача адвокат Питель М.В., що діє на підставі Ордера серія ВК № 1011275 від 12.10.2020 року (а.с.63 том 1) просив у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з безпідставністю, навів доводи, аналогічні відзиву на позовну заяву та письмовим поясненням.

7. Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про час, дату та місце повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

8. З позовною заявою позивачем заявлені вимоги про витребування доказів та виклик свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.2 том 1), задоволені в частині виклику свідків.

9. 11.01.2021 року представником відповідача КНП «Слов`янська ЦРЛ» надано відзив на позовну заяву (а.с.78-84 том 1).

10. 21.01.2021 року представником відповідача заявлено клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке в судовому засіданні 27.01.2021 року було задоволено (а.с.144-145, 148 том 1).

11. Ухвалою суду від 03.02.2021 року задоволено клопотання представника позивача про допит свідка ОСОБА_6 в режимі відеоконференції в приміщенні Київського районного суду м. Полтави (а.с.21 том 2).

12. 15.02.2021 року представником позивача заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_7 голову профспілкового комітету (а.с.25 том 2). В задоволенні даного клопотання в судом відмовлено.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

13. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 як директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» (а.с.56 том 1).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом.

14. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне некомерційне підприємство «Слов`янська центральна районна лікарня» є юридичною особою та розташована за адресою м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області вул. Миру, будинок 13 (а.с.153-154 том 1) та діє на підставі Статуту, затвердженого головою облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації 28 лютого 2019 року № 218/5-19 (а.с.155-167 том 1).

15. 04.02.2020 року між Донецької обласною державною адміністрацією Донецькою обласною військово-цивільною адміністрацією та ОСОБА_2 укладено контракт, яким остання призначається на посаду директора КНП «Слов`янська центральна районна лікарня» (а.с.168-174 том 1).

16. Конференцією трудового колективу КНП «Слов`янська центральна районна лікарня» (протокол № 1 від 30 серпня 2019 року) схвалено колективний договір між КНП «Слов`янська центральна районна лікарня» та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації КНП «Слов`янська центральна районна лікарня» Профспілки працівників охорони здоров`я України, де визначаються повноваження сторін, їх права та обов`язки, оплата праці, охорона здоров`я, соціально-трудові пільги, гарантії та компенсації (а.с.175-225 том 1).

17. Наказом головного лікаря КНП «Слов`янська ЦРЛ» № 193-к/тр від 05.07.2013 року ОСОБА_1 призначено на посаду в.о. головного лікаря КЛПЗ «Слов`янська ЦРЛ» (а.с.86 том 1).

18. 08.07.2013 року наказом № 199-к/тр позивача прийнято на роботу за сумісництвом з 08.07.2013 року на 0,5 ставки лікаря-хірурга вищої категорії хірургічного відділення. Всього робота на 1,5 ставки (а.с.87 том 1).

19. 09.09.2013 року наказом № 288-к/тр позивача призначено на посаду директора (головного лікаря) з 09.09.2013 року КЛПЗ «Слов`янська ЦРЛ» (а.с.88 том 1). За умовами контракту на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» від 09.09.2013 року позивача призначено директором з 09.09.13 року по 08.09.2014 року (пункт 8.1 Контракту) (а.с.89-94 том 1).

20. Згідно з наказом № 36-к/тр від 25.01.2014 року між Донецькою обласною радою та позивачем укладено новий контракт на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» на строк з 25.01.2014 року до 24.01.2017 року включно (а.с.95 том 1).

21. 24.01.2017 року відповідно до Розпорядження облдержадміністрації ОСОБА_8 № 17рк «Про призначення головного лікаря КЛПЗ «Слов`янська ЦРЛ» призначено ОСОБА_1 (а.с.96 том 1) та 25.01.2017 року між позивачем та Донецькою обласною державною адміністрацією укладено контракт на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» за строком з 25.01.2014 року по 25.01.2020 року (пункт 6.1 цього контракту) (а.с.97-102 том 1).

22. Розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації від 23.01.2020 року № 4/7-20-рк позивача звільнено 24.01.2020 року з посади директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» у зв`язку з закінченням строку дії контракту згідно з п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.104-105 том 1).

23. У зв`язку із звільненням позивача з основної роботи (посади), наказом від 25.01.2020 року № 29-у/тр позивача було переведено на основну посаду на 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення з 25.01.2020 року (а.с.106 том 1), яку він раніше займав за сумісництвом.

24. 27.01.2020 року згідно з наказом № 30-к/тр позивача також прийнято в штат КНП «Слов`янська ЦРЛ» на 0,5 ставки на посаду лікаря-хірурга консультативної поліклініки з 28.01.2020 року (а.с.107 том 1).

V. Зміст спірних правовідносин.

25. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

26. Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

27. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

28. Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

29. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

30. Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

31. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

32. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

33. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048 цс 15.

34. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

35. Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

36. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15.

37. Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

38. Із аналізу частини третьої статті 32 КЗпП України слідує, що у разі, коли роботодавець лише за умов зміни в організації виробництва та праці планує змінити систему та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановити або скасувати неповний робочий час, суміщення професій, зміну розрядів або найменування посад він має попередити працівника про це не пізніше, ніж за два місяці. Попереджаючи працівника про таку зміну істотних умов праці, роботодавець має чітко зазначити, які саме істотні умови праці зміняться, оскільки саме конкретизація змін істотних умов праці у попереджені дає змогу працівнику свідомо вирішити для себе питання, чи має він намір продовжувати дію трудового договору з конкретним працедавцем.

39. Частиною четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у випадку, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

40. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України, підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

41. Припинення трудового договору за пунктом 6 статті 36 КЗпП України, при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці, які не супроводжуються скороченням чисельності чи штату працівників.

42. Зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

VІ. Оцінка Суду.

43. Судом встановлено, що 08.07.2013 року наказом № 199-к/тр позивача прийнято на роботу за сумісництвом з 08.07.2013 року на 0,5 ставки лікаря-хірурга вищої категорії хірургічного відділення. Всього робота на 1,5 ставки (а.с.87 том 1).

44. 09.09.2013 року наказом № 288-к/тр позивача призначено на посаду директора (головного лікаря) з 09.09.2013 року КЛПЗ «Слов`янська ЦРЛ» (а.с.88 том 1). За умовами контракту на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» від 09.09.2013 року позивача призначено директором з 09.09.13 року по 08.09.2014 року (пункт 8.1 Контракту) (а.с.89-94 том 1).

45. Згідно з наказом № 36-к/тр від 25.01.2014 року між Донецькою обласною радою та позивачем укладено новий контракт на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» на строк з 25.01.2014 року до 24.01.2017 року включно (а.с.95 том 1).

46. 24.01.2017 року відповідно до Розпорядження облдержадміністрації П.І. Жебрівського № 17рк «Про призначення головного лікаря КЛПЗ «Слов`янська ЦРЛ» призначено Біланова О.М. (а.с.96 том 1) та 25.01.2017 року між позивачем та Донецькою обласною державною адміністрацією укладено контракт на управління КНП «Слов`янська ЦРЛ» за строком з 25.01.2014 року по 25.01.2020 року (пункт 6.1 цього контракту) (а.с.97-102 том 1).

47. Розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації від 23.01.2020 року № 4/7-20-рк позивача звільнено 24.01.2020 року з посади директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» у зв`язку з закінченням строку дії контракту згідно з п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.104-105 том 1).

48. У зв`язку із звільненням позивача з основної роботи (посади), наказом від 25.01.2020 року № 29-у/тр позивача було переведено на основну посаду на 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення з 25.01.2020 року (а.с.106 том 1), яку він раніше займав за сумісництвом.

49. 27.01.2020 року згідно з наказом № 30-к/тр позивача також прийнято в штат КНП «Слов`янська ЦРЛ» на 0,5 ставки на посаду лікаря-хірурга консультативної поліклініки з 28.01.2020 року (а.с.107 том 1).

50. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на момент звільнення ОСОБА_1 він працював на посадах: лікаря хірурга хірургічного відділення (0,5 ставки) та лікаря-хірурга консультативної поліклініки (0,5 ставки).

51. Вирішуючи питання стосовно законності звільнення позивача за ч. 1 ст. 40 КЗпП України та п. 6 ст. 36 КЗпП України, суд виходить з наступного.

52. Як вбачається з штатного розпису КНП «Слов`янська центральна районна лікарня» (а.с. 226-248 том 1) на 01.01.2020 року у Хірургічному відділенні на 30 ліжок було 2,75 штатних одиниць: завідувач, лікар-хірург В.к. 1,00; лікар-хірург В.к. 0,5; Лікар-хірург 0,5; Лікар-акушер-гінеколог В.к. - 0,25; лікар-хірург для надання екстреної допомоги) 1 к. 0,5 (а.с.227-228 том 1).

53. 13.04.2020 року директором КНП «Слов`янська ЦРЛ» видано наказ за № 100 «Про оптимізацію ліжкового фонду та штатних посад», відповідно до якого затверджені зміни до штатного розпису підприємства з 13.07.2020 року та передбачені скорочення ліжок та наступних штатних посад:… Хірургічне відділення: Скоротити гінекологічні ліжка 5; скоротити штатні одиниці: …. лікар-хірург 1,0 … (а.с.108-109 том 1).

54. 15.04.2020 року КНП «Слов`янська ЦРЛ» затверджено додатковий штатних розпис, який погоджено Директором департаменту охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації 13.04.2020 року, відповідно до якого з 13.07.2020 року виведено штат у кількості 12, 0 штатних одиниць (а.с.246-248 том 1).

55. Штатним розписом від 01 вересня 2020 року КНП «Слов`янська центральна районна лікарня» (а.с.1-15 том 2) підтверджується факт скорочення ліжок та посад у відповідача, а саме в хірургічному відділенні після скороченні залишилося 25 ліжок та 1,75 штатних одиниць: завідувач, лікар-хірург В.к. 1,00; Лікар-акушер-гінеколог В.к. - 0,25; лікар-хірург для надання екстреної допомоги) 1 к. 0,5 (а.с. 2 том 2).

56. Таким чином, відповідно до Штатного розпису від 01.09.2020 року було скорочено дві посади лікарі-хірурга по 0,5 ставки загалом 1,0 ставка.

57. 13.05.2020 року ОСОБА_1 ознайомлено із Наказом № 98-к/тр. від 13.05.2020 року, «Про попередження» про наступне звільнення або зміну істотних умов праці: … 2) хірургічне відділення… позивача та лікаря-хірурга ОСОБА_3 , що 1,0 ставки буде вилучено зі штатного розпису КНП «Слов`янська ЦРЛ» з 13.07.2020 року, що підтверджується підписом та поясненнями позивача, які наявні на листі ознайомлення з наказом (а.с.110-113 том 1).

58. 29.04.2020 року позивачем ОСОБА_1 було складено доповідну, якою зазначено, що з 01.05.2020 року внесені зміни до його графіка робочого часу, а саме переведення його з 5-ти денного робочого тижні на 6-ти денний та чергування у лікарні, замість чергування вдома, з чим він не погодився (а.с.16 том 2). На дану доповідну директором КНП «Слов`янська ЦРЛ» надана відповідь 05.05.2020 року, згідно з якою керівники структурних підрозділів повинні забезпечувати роботу спеціалістів по суботам з 8 по 17 годину в рахунок тижневої норми робочого часу згідно графіків роботи. Заклади охорони здоров`я, які мають стаціонари, належать до безперервно діючих закладів, медична допомога в яких надається цілодобово. Організація чергування лікарів КНП «Слов`янська ЦРЛ» затверджена наказом директора № 54 від 06.02.2020 року (а.с.17 том 2).

59. 26.05.2020 року позивачу вручено Повідомлення з проханням сповістити про згоду на переведення на одну з вакантних посад в строк до 13.07.2020 року у зв`язку із скороченням посади лікаря-хірурга хірургічного відділення, при цьому запропоновано 8 вакантних посад (а.с.114 том 1).

60. 20 серпня 2020 року складено Акт № 1 про відмову ОСОБА_1 в ознайомленні з наказом про звільнення та відмова від надання згоди на працевлаштування на неповний робочий день та відмова від запропонованих вакантних посад (а.с.115 том 1).

61. Наказом від 20.08.2020 року № 161-к/тр позивача звільнено з 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штатних посад та з 0,5 ставки лікаря-хірурга, який працює в консультативній поліклініці, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із зміною істотних умов (а.с.116 том 1). Із зазначеним наказом позивач ознайомився 21.08.2020 року, про що свідчить його особистий підпис на даному наказі.

62. 27.08.2020 року наказом № 164-к/тр «Про внесення змін до наказу від 20.08.2020 року № 161-к/тр директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» «Про внесення змін до наказу від 20.08.2020 року № 161-к/тр внесені зміни наступного змісту: «У зв`язку з технічною помилкою в наказі № 161-к/тр від 20.08.2020 року з метою дотримання чинного законодавства наказую: у пункті 2 наказу КНП «Слов`янська ЦРЛ» від 20.08.2020 року № 161-к/тр «Про звільнення» змінити п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України на п. 6 ст. 36 КпП України і викладено в наступній редакції: «Звільнити з 0, 5 ставки ОСОБА_1 з посади лікаря-хірурга, який працює в консультативній поліклініці 20.08.2020 року згідно з пунктом 6 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з зміною істотних умов праці» (а.с.117-118 том 1).

63. Враховуючи, що у відповідача КНП «Слов`янська ЦРЛ» мало місце скорочення штатних посад, що підтверджується наявними та дослідженими наказами та штатними розписами, при звільненні власником додержані норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, що працівник ОСОБА_1 відмовився від переведення на іншу роботу та попереджувався за 2 місяці про наступне вивільнення, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 40 КЗпП України відповідає вимогам закону.

64. Крім того, суд вважає встановленим в судовому засіданні, що при проведення скорочення штатних посад у позивача відбулися істотні зміни умов праці, а саме робочий день скорочувався удвічі, змінилося місто роботи (з м. Миколаївка на м. Слов`янськ). Біланов категорично заперечував проти працевлаштування на неповний робочий день і не надавав згоди на переведення на одну із вакантних посад для збереження умов щодо робочого часу, зо підтверджується відповідним Актом (а.с.115 том 1). Таким чином, оскільки ОСОБА_1 відмовився від працевлаштування на неповний робочий день та в іншому місті, тобто продовжувати роботу у зв`язку із зміною істотних умов праці, то наказ відповідача про звільнення ОСОБА_1 за п. 6 частини першої статті 36 КЗпП України є законним.

65. Безпідставними є доводи позивача щодо недотримання порядку звільнення позивача, передбаченого ст. 43 КЗпП України стосовно не звернення директора КНП «Слов`янська ЦРЛ» до профспілкового органу з повідомленням про скорочення чисельності штату та вивільнення працівників.

66. Відповідно до частини 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

67. В судовому засіданні встановлено, що листом від 13.04.2020 року директор повідомила профспілковий комітет КНП «Слов`янська ЦРЛ» про заходи щодо оптимізації ліжкового фонду та штатних посад КНП «Слов`янська ЦРЛ» (а.с.119 том 1), однак відповіді на зазначений лист профспілка не надала.

68. Частиною 5 ст. 43 КЗпП України передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

69. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено факт повідомлення директором КНП «Слов`янська ЦРЛ» профспілкової організації, будь-якого рішення, в тому числі і про незгоду з наказом директора профспілка не прийняла, відповідач вважає, що звільнення позивача відбулося відповідно до норм трудового законодавства.

70. Вирішуючи питання про переведення позивача з посади за сумісництвом на основне місце роботи, суд виходить з наступного.

71. У ст. 21 КЗпП України встановлено, що працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін.

72. Питання роботи за сумісництвом регулюється, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 р. № 245 (далі Постанова № 245) та Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, яке затверджено наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 р. № 43 (далі Положення № 43).

73. Сумісництвом вважається, як зазначено в Положенні № 43, виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

74. Оформлення на основне місце працівника, який працював у цього роботодавця за сумісництвом, можливе двома способами:

oпереведення працівника шляхом унесення змін до трудового договору (трудові відносини не припиняються);

oзвільнення працівника із сумісництва і прийняття за основним місцем роботи.

75. В даному випадку, позивач був внутрішнім сумісником, оскільки виконував роботу працівника за основним місцем роботи та за сумісництвом на одному й тому самому підприємстві. ОСОБА_1 було саме переведено у зв`язку із закінченням контракту 24.01.2020 року на основну посаду на 0,5 ставки лікаря-хірурга хірургічного відділення з 25.01.2020 року (а.с.106 том 1), яку він раніше займав за сумісництвом. Оскільки він залишився працювати на тому самому місці, виконувати попередній обсяг робіт, отримувати визначену заробітну плату, змінився фактично лише його статус, до моменту звільнення ОСОБА_1 за скороченням чисельності не заперечував проти зазначеного наказу та не ставив питання про його скасування, суд не вважає наказ від 25.01.2020 року № 29-у/тр таким, що порушує права позивача.

76. Вирішуючи питання про встановлення кількості посад, які займав позивач і відповідно стягнення грошових коштів за виконану ним роботу на цих посадах, суд виходить з наступного.

77. 27 серпня 2020 року інспекторами праці Головного управління держпраці у Донецькій області було складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ДЦ25377/2056/АВ за зверненням ОСОБА_1 . В ході зазначеної перевірки перевірялося звернення ОСОБА_4 стосовно питання нарахування та виплат заробітної плати з січня 2020 року відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовим відрядженням, порядку вивільнення працівників. Було встановлено, що відповідно до табелів обліку робочого часу хірургічного відділення КНП «Слов`янська ЦРЛ» з 25.01.2020 по 15 серпня 2020 року лікар-хірург хірургічного відділення ОСОБА_1 працював на 0,5 ставки основної посади. Відповідно до табелів відпрацьованого часу консультативної поліклініки з 08.01.2020 по 15 серпня 2020 року лікар-хірург вищої категорії ОСОБА_1 працював на 0,5 ставки основної посади. Заробітна плата лікарю-хірургу хірургічного відділення за основною посадою 0,5 ставки ОСОБА_1 КНП «Слов`янська ЦРЛ» нараховувалася за виконану роботу відповідно до табелів обліку робочого часу.

78. Разом з тим, під час зазначеної перевірки було виявлено ряд порушень, у зв`язку з чим відповідно до пункту 24 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 823, винесено Припис про усунення виявлених порушень № ДЦ25377/2056АВ/П від 27 серпня 2020 року, а саме порушені:

?п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП розірвання з лікарем-хірургом консультативної поліклініки ОСОБА_1 безстрокового трудового договору зв`язку з закінченням строку дії договору;

?ч. 1 ст. 117 за час затримки виплати звільненому працівникові належних сум при звільнені не нарахований та не виплачений середній заробіток;

?ч. 1 ст. 121 КЗпП Додаток 1 до ПКМУ № 98 працівникові не відшкодовано витрати у зв`язку з службовим відрядженням.

Приписом встановлено строк усунення порушень 28.09.2020 року.

79. Крім того, зазначений акт інспекційного відвідування був підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП стосовно ОСОБА_2 .

80. 08.09.2020 року директор КНП «Слов`янська ЦРЛ» Коплянок С. повідомила головне управління Держпраці у Донецькій області про усунення виявлених порушень.

81. 22 жовтня 2020 року Постановою Судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області закрито провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП за порушення вищезазначеного трудового законодавства.

82. Суд вважає, що акт інспекційного відвідування є службовим документом, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань дотримання трудового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У акті інспекційного відвідування зазначається детальна інформація щодо виявлених перевіркою порушень трудового законодавства. Акт інспекційного відвідування - це документ, в якому зафіксовано факти та висновки осіб, що її проводили. Надані відповідачем документи на підтвердження своїх заперечень на позов у повному обсязі підтверджують висновки, викладені в акті.

83. Разом з тим, в судовому засіданні позивачем не надано доказів, які б спростовували викладені висновки або підтверджували факт порушення відповідачем трудового законодавства в частині невірного нарахування заробітної плати позивачу.

84. Відповідно до частини 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

85. Таким чином, в суд вважає встановленим, що з 25.01.2020 року лікар-хірург хірургічного відділення ОСОБА_1 працював на 0,5 ставки основної посади. З 08.01.2020 року лікар-хірург вищої категорії ОСОБА_1 працював на 0,5 ставки основної посади. Заробітна плата ОСОБА_1 нараховувалася за виконану роботу відповідно до табелів обліку робочого часу, тому доводи позивача в частині його роботи на 1,5 ставки на трьох посадах є безпідставними.

86. В судовому засіданні допитані свідки:

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона була на лікуванні КНП «Слов`янська ЦРЛ» з 28.04.2020 по 25.05.2020 року. Її лікарем був позивач ОСОБА_1 . В результаті лікування її було направлено до Краматорської лікарні, де їй проведено операцію, після чого з 06.07 по 08.09.2020 року вона знову продовжувала лікуватися у ОСОБА_1 в КНП «Слов`янська ЦРЛ». Позивач постійно був з нею на зв`язку, часто телефонував, справлявся про її стан здоров`я. Незалежно від дня тижня та часу доби, у разі її поганого самопочуття приїздив до неї у лікарню. Їй часто медичні сестри робили перев`язки і позивач був присутній при цьому.

Відносно графіку роботи та графіку чергування ОСОБА_1 вона пояснити не може, оскільки була у лікарні лише як пацієнт.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він працює професором медичного університету дитячим хірургом. Між медичним університетом, що на теперішній час розташований у Краматорську Донецької області та відповідачем укладено договір про те, що КНП «Слов`янська ЦРЛ» є офіційною базою Медичного університету. У 2020 році він проводив операції у КНП «Слов`янська ЦРЛ», асистували йому лікарі-хірурги ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і позивач ОСОБА_4 . У лікарні у позивача він був приблизно двічі на тиждень де проводив операції. Він також консультував пацієнтів позивача, що відбувалося як в робочі так і в вихідні дні. Додав, що операції фіксуються в оперативних журналах та картках стаціонарного хворого.

Стосовно того на яких посадах працював позивач і з якою завантаженістю йому не відомо.

87. Разом з тим, пояснення свідків в судовому засіданні не спростовують вищевикладених висновків суду стосовно посад та ставок позивача як лікаря-хірурга. Належних доказів на підтвердження своїх доводів, які б заперечували цим висновкам, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем надано не було.

88. Необґрунтованими є доводи позивача стосовно відшкодування йому витрат на відрядження у період з 09.06.2020 року по 24.06.2020 року, оскільки сума добових була виплачена позивачу відповідно до вимог п. 4 Розділу І пункту 4 Розділу ІІ Інструкції про службові відрядження в межах України від 13.03.1998 року № 59, Постанови КМУ від 02.02.2011 року № 98. Зазначена сума - компенсація за відрядження позивача складає 960 грн. (60,00 х 16). Платіжними дорученнями № 3 від 26.08.2020 та № 7 від 28.08.2020 року позивачу відшкодовано витрати у зв`язку зі службовим відрядженням у розмірі 720 грн. та 240 грн., відповідно.

89. Дані обставини також були предметом розгляду при винесенні постанови Слов`янським міськрайонним судом від 22.10.2020 року стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 41 КУпАП, якою встановлено відсутність подій та складу адміністративного правопорушення, тому суд приходить до висновку, що дана обставина вже встановлена судом і будь-які порушення в частині невиплати грошових коштів за відрядження на час розгляду справи по суті відсутні.

90. Суд не погоджується з доводами представника позивача стосовно того, що ряд документів містять недостовірну інформацію. Так адвокат посилається на те, що штатний розпис від 02.01.2020 року є неправдивим, оскільки затверджувала його ОСОБА_2 не будучи керівником КНП «Слов`янська ЦРЛ». Разом з тим, як вбачається з копії штатного розпису, остання його підписувала як виконуюча обов`язки директора КНП «Слов`янська ЦРЛ», тому посилання представника позивача на те, що даним документом відповідач намагається ввести суд в оману є хибним.

91. Також безпідставними є посилання на ту обставину, що підписані штатні розписи головним бухгалтером П.С. Чубуровою, яка перебувала у відпустці на той час. Суду представником позивача та позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів. Разом з тим, всі документи, що надані представником відповідача належним чином завірені, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави ставити під сумнів їх зміст, а тим більше реагувати, відповідно до ст. 262 ЦПК України, окремою ухвалою.

92. Вирішуючи питання стосовно стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

93. Так, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

94. До юридичного складу, що є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Ці обставини повинні бути належно доведені. Обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв`язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.

95. В судовому засіданні позивачем та його представником не доведено порушення відповідачем законних прав позивача, і відповідно, спричинення йому з цих підстав моральних страждань.

96. Судом була встановлена правомірність дії відповідача, звільнення його з дотриманням процедури і порядку, передбаченого чинним законодавством про працю, а тому у даному випадку позивач не має права на відшкодування моральної шкоди та вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

97. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

98. Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, в позові йому відмовлено, то на підставі частин 6 та 7 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне компенсувати витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,80-82,133,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Слов`янська ЦРЛ, за участю третьої особи: ОСОБА_2 , про визнання незаконними наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та виплату грошових коштів відмовити, за відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їй пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складений 04.03.2021 року.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко