ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/1206/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Мицик Ю.С.,

за участю секретаря судових засідань Куцолабській І.А.,

учасники справи не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" звернувся до суду із вищевказаною заявою з вимогами: поновити ТОВ «ФК Профіт Капітал» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікат виконавчого листа.

ТОВ «ФК Профіт Капітал» обґрунтовує свої вимогу наступним.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.10.2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 222787,48 грн, заборгованість за відсотками в сумі 36024,64 грн., пені за прострочення сплати кредиту у сумі 39972,20, пені за прострочення сплати відсотків у сумі 38701,64 грн, а всього 337486,07 грн; судові витрати в розмірі 1700,00 грн. та ІТЗ в розмірі 120 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду від 05.05.2021 змінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал".

10.11.2014 державним виконавцем, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

В подальшому, заявнику стало відомо, що виконавчий лист було втрачено при поштовому пересиланні. Отже, рішення суду від 14.10.2010 до цього часу не виконано, а тому заявник, просив поновити йому строк на пред`явлення виконавчого листа по справі №2-4320/10 про стягнення боргу за кредитними договорами.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даною заявою.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Зважаючи на те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, суд згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглядає заяву без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.10.2010 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 222787,48 грн, заборгованість за відсотками в сумі 36024,64 грн., пені за прострочення сплати кредиту у сумі 39972,20, пені за прострочення сплати відсотків у сумі 38701,64 грн, а всього 337486,07 грн; судові витрати в розмірі 1700,00 грн. та ІТЗ в розмірі 120 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду від 05.05.2021 замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ "Фінансова компанія "Профіт Капітал".

Суд, вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виходить з наступних мотивів та норм права.

Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявник поважність пропуску обґрунтовував тим, що виконавчий лист 2-4320/10 по боржнику ОСОБА_1 не міг бути вчасно пред`явлений до виконання через втрату виконавчого листа під час пересилання від Дарницького РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) на адресу первісного стягувача та не вчинення органом ДВС дій щодо розшуку втраченого виконавчого листа, що призвело до пропущення строку для його вчасного пред`явлення до примусового виконання.

Заявник у своїй заяві вказав, що правонаступник стягувача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» лише 04.11.2021 отримав від органів ДВС інформацію, а саме лист який дозволив встановити факт втрати виконавчого листа, що стало підставою для звернення до суду з метою реалізації свого процесуального права.

А тому, стверджує, що строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від його волі.

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2011 по справі №2-4320/10 було видано виконавчий лист.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, що діяв на час виникнення правовідносин та втратив чинність 05.01.2017 виконавчий документ про стягнення заборгованості може бути пред`явлений до виконання протягом року.

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на дату звернення до суду) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі документи, відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 у справі №27/2-3538/10, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Судом встановлено, що станом на час видачі виконавчого документа стягувачу, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становив 1 рік (в редакції ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року).

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03.04.2008, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

На підставі викладеного, враховуючи те, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-4320/10 до виконання первісним стягувачем, беручи до уваги те, що безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням принципу правової визначеності, заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Суд, вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого листа, виходить з наступних мотивів та норм права.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала в десятиденний строк із дня надходження заяви.

З точки зору закону дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зважаючи на те, що судом було визнано неповажними підстави пропуску строку та відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому суд доходить висновку, що в задоволенні вимоги в частині видачі дубліката виконавчого листа слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 3, 5, 76-80, 260-261, 354, 431, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого листа - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні уразі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом 15-ти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Мицик Ю.С.