РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №534/233/20

Провадження №2/534/61/21

03 березня 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Солохи О.В.

за участю секретаря судового засідання - Гончар С.Т.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась із позовом до відповідача, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , 2015 року народження.

- виключити відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини, з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 2015 року народження, складеного 17 грудня 2015 року за №484 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області.

- внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 2015 року народження, складеного 17 грудня 2015 року за №484 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, зазначивши в графі «Відомості про батька» ОСОБА_2 , громадянина України.

- прізвище дитини змінити з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », по батькові з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 »

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 2015 року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач у період з 2014 по 2016 перебувала у стосунках без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 . Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась спільна дитина сторін у справі ОСОБА_3 . На момент оформлення документів про народження дитини, відповідач відмовився подати спільну заяву про реєстрацію батьківства, в наслідок чого позивач самостійно зареєструвала дитину. На момент звернення позивача з позовом до суду відповідач не визнає факт батьківства відносно малолітньої ОСОБА_3 , 2015 року народження, та відмовляється жодним чином утримувати спільну доньку.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. У встановлений строк позивачем було усунуті недоліки зазначені в ухвалі.

Ухвалою суду від 16.03.2020 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання (а.с.46).

05.05.2020 на адресу суду надійшов відзив на вимоги позивача.

Ухвалами суду від 13.05.2020, 30.09.2020, 03.11.2020 були призначено судово-генетичну експертизу на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

25.01.2020 року до суду надійшов висновок експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертизи» №15.

Ухвалою суду від 27.01.2021 року поновлено провадження у справі.

У підготовче судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, натомість представник позивача звернулась із заявою до суду, згідно якої просила розглянути справу у їх відсутність, позов (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) підтримала повністю та просила про його задоволення.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та відсутності представника відповідача, позов (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) ОСОБА_1 визнав повністю.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 11). Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

При прийнятті рішення про встановлення батьківства суд приймає до уваги наступні обставини: спільне проживання та ведення спільного господарства сторонами, спільне виховання та утримання ними дитини, факт визнання батьківства.

Сторони звернулись до експертної установи КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертизи» для проведення молекулярно-генетичної експертизи.

25.01.2021 до суду надійшов висновок експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертизи» від 19.01.2021 №15 за результатами проведеного дослідження встановлено: біологічне батьківство учасника « ОСОБА_2 » відносно учасника « ОСОБА_3 », в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу індивідуалізуючих ознак неродинних осіб, складає 99,9998%.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування висновку судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації на батьківство суду не надано.

Тобто біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , 2015 року народження практично доведено, також у справі мається заява відповідача про визнання позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд встановив, що по справі зібрано достатньо доказів, які підтверджують біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо малолітньої ОСОБА_3 , тому в інтересах дитини позов підлягає задоволенню, а також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд зазначає наступне.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

ОСОБА_2 є чоловіком працездатного віку. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. Крім того, ОСОБА_2 не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи, що має значення для справи.

На підставі наведеного, визнання позову відповідачем, суд вважає розмір аліментів, що просить стягнути позивач обґрунтованим, в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги в цій частині та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 19.02.2020 (з дня пред`явлення позову) до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Питання про розподіл судових витрат, суд вирішив у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 141,142, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця міста Комсомольськ Полтавської області, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виключити відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини, з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 17 грудня 2015 року за №484 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області.

Внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 17 грудня 2015 року за №484 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області, зазначивши в графі «Відомості про батька» ОСОБА_2 , громадянина України.

Прізвище дитини змінити з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », по батькові з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 »

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 19.02.2020 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Горішні Плавні Полтавської області повернути ОСОБА_1 сплачений на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 50 %, а саме у сумі 420 грн 40 коп. за квитанцією №1817992 від 05.02.2020.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 420 грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення складено 09.03.2021.