Справа № 354/594/20
Провадження по справі № 2/354/224/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

з участю секретаря судового засідання Андрійків А.Я.

представника позивача адвоката Лейбюка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самосійних вимог щодо предмета спору-приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Яремчанський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк»(надалі-АТ «Ідея Банк»), треті особи- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Яремчанський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 13.03.2020 року за реєстром №275. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 30.08.2018 року вона уклала кредитний договір № Z02.00114.004275749 із АТ «Ідея Банк» та отримала кредит на поточні потреби у розмірі 63596, 00 грн. з кінцевим терміном повернення до 30.08.2023 року. 13.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року у сумі 74917,03 грн., яка включає в себе заборгованість за кредитом, процентами, плату за обслуговування кредиту та нараховану пеню, а також 1900 грн. витрат за вчинення виконавчого напису. Постановою державного виконавця Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) від 10.06.2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню оскільки він вчинений нотаріусом із порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, якими передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи лише за умови, що йому подані всі необхідні документи, визначені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року і вони підтверджують безспірність заборгованості. При цьому, діюча редакція зазначеного Переліку визначає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, окільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року визнано незаконною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підставі, що випливають з кредитних відносин». Однак, укладений між сторонами кредитний договір не був нотаріально посвідчений та не забезпечений іпотекою, а виконавчий напис вчинено нотаріусом не на оригіналі кредитного договору сторін, а на окремому листі. Окрім цього, у зв`язку із порушенням нотаріусом вимог чинного законодавства, яке регулює порядок вчинення виконавчих написів на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, було порушено право позивача на добровільне виконання вимог банку згідно графіку погашення кредиту, без отримання боржником у тридцятиденний термін письмової вимоги банку про усунення порушень та дострокове повернення боргу за кредитом. Також позивачем зазначено, що заборгованість за кредитним договором не може вважатись безспірною, оскільки є строковою, тобто такою, строк оплати якої згідно графіку не настав, станом на 02.12.2019 року позивач оплатила заборгованість за кредитом в загальній сумі 27416 грн., а в майбутньому в період з грудня 2019 року по серпень 2023 року підлягало до сплати 53143,94 грн., тобто заборгованість виникла лише за січень 2020 року. Згідно графіку позивач повинна сплатити до 02.02.2020 року 2799,63 грн., однак у виконавчому написі зазначено прострочений основний борг у сумі 4356,25 грн., що не відповідає дійсності, а також до виконавчого напису включено строкову та прострочену плату за обслуговування кредитом, однак такі вимоги суперечать Закону України «Про захист прав споживачів» та є нікчемними. Відтак вказана у виконавчому написі нотаріуса заборгованість за кредитом не є безспірною, що дає підстави для визнання його таки, що не підлягає виконанню. Із врахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач АТ «Ідея Банк» подав відзив на позов. Вказав, що у зв`язку із порушенням позивачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року банком 04.02.2020 року на адресу боржника, вказану у договорі, цінним листом була направлена вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань за вих. №12.4.2/Z02.00114.004275749 та сплату заборгованості за договором у 30-денний строк з моменту направлення вимоги, до якої було долучено довідку-розрахунок заборгованості за кредитом. Таким чином твердження позивача про те, що банк звернувся до нотаріуса не надіславши їй попередньо вимогу про усунення порушень не відповідають дійсності. Оскільки дана вимога була залишена позивачем без відповіді, банк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису до якої було долучено повний пакет документів, визначених п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, а саме: заяву про вчинення виконавчого напису №12.4.2/31444 від 10.03.2020 року; вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань №12.4.2/Z02.00114.004275749 від 04.02.2020 року; довідку про ненадходження платежів №12.4.2/31617 від 10.03.2020 року; довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитивним договором № Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року станом на 04.02.2020 року; виписку по рахунку позивача № НОМЕР_1 ; кредитний договір № Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року; заяву № Z02.00114.004275749 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору на використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку від 30.08.2018 року; опис вкладення у цінний лист; список №1.ф.103; квитанцію ПАТ «Укрпошта»; детальний розрахунок заборгованості позивача за кредитним договором станом на 04.02.2020 року. Таким чином, позивач була належним чином повідомлена банком про наявність заборгованості за кредитним договором, однак на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса Марко О.В. не було вчинено жодних дій з метою оскарження суми заборгованості, не ініційовано жодних судових процесів щодо оскарження суми заборгованості та підстав її виникнення(умов кредитного договору), жодних дій з метою врегулювання боргових відносин із банком. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №201/11696/16-ц ознака безспірності грошового стягнення повинна встановлюватись сама не момент вчинення виконавчого написа нотаріуса, оскільки будь-які спори щодо розміру та правильності нарахування грошової суим, що стягується на піставі виконавчого напису, після вчинення нотаріусом такого не можуть бути підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. При цьому, позивач посилаючись на оспорюваність суми заборгованості за кредитним договором, жодним чином не підтверджує зазначену інформацію та не подала будь-яких доказів, що сума боргу перед банком є іншою, аніж вказана у виконавчому написі нотаріуса, хоча у відповідності до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17 обов`язок доказування даних обставин покладається саме на позивача. Також відповідач вважає необґрунтованими посилання позивача на норми Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки кредитний договір №Z02.00114.004275749 укладено між сторонами 30.08.2018 року під час дії Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності з 10.06.2017 року та у п.4 ч.1 ст.1 якого наведено визначення загальних витрат за споживчим кредитом, якими є витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Також 10.06.2017 року втратили чинність Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту та були прийняті Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджені постановою Правління Національного банку України №49 від 08.06.2017 року, тобто на момент укладення між сторонами кредитного договору чинне законодавство передбачало можливість включення до договорі про споживче кредитування умов, що передбачають сплату споживачами комісії за обслуговування кредиту. Окрім цього, зазначено що позивачем не надіслано відповідачу доказів понесення нею витрат на правову допомогу та не надано попереднього орієнтовного розрахунку суми таких витрат, у зв`язку із чим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. направив на адресу суду письмові пояснення по справі в яких вказав, що 10.03.2020 року до нього звернувся представник АТ «Ідея-банк» із заявою про вчинення виконавчого напису до якої були додані наступні документи: оригінал кредитного договору № Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року; довідка про ненадходження платежів №12.4.2/31617 від 10.03.2020 року; розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року; виписку по рахунку боржника; вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань №12.4.2/Z02.00114.004275749 від 04.02.2020 року; довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитивним договором № Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року станом на 04.02.2020 року; опис вкладення у цінний лист з відміткою поштового відділення зв`язку від 07.02.2020 року; список №1.ф.103 згрупованих поштових відправлень АТ «Укрпошта» з відміткою поштового відділення зв`язку від 07.02.2020 року; фіскальний чек АТ «Укрпошта» №1476 від 07.02.2020 року, тобто всі необхідні та передбачені чинним законодавством України для вчинення виконавчого напису документи. З приводу тверджень позивача, що сума заборгованості нарахована по кредитному договору, строк погашення якого не настав, зазначив, що відповідно до ст.ст.526,520 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в установлений строк, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 порушувались умови кредитного договору у відповідача було достатньо підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, що прямо передбачено положеннями п.п.1.п.4.2.3 кредитного договору, а строк чергового платежу за кредитом настав 02.02.2020 року. Окрім цього, вказав, що посилання позивача на втрату чинності постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року є помилковим, оскільки ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2017 року зупинено дію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, однак судовий процес у справі №826/20084/14 триває до цього часу, і остаточне рішення у справі не було прийняте. Також зазначив, що відповідно до вимог п.п.2.3 п.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вчинення виконавчого напису здійснюється після спливу трицяти днів з моменту надісланння іпотекодержателем повідомлення-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, який є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. В матеріалах нотаріальної справи наявна вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань, яка була направлена на адресу боржника банком 07.02.2020 року, що підтверджується долученим описом вкладення у цінний лист та відміткою відділення поштового зв`язку про її надіслання, а тому при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріуса №275 від 13.03.2020 року ним не було допущено жодного порушення процедури вчинення виконавчого напису. Також просить врахувати, що п.п.5.3 п.5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути вчинений на копії документа або виписці з особового рахунку боржника у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису. Представником відповідача було надано оригінал кредитного договору, відповідно до п.5.2 якого банк вправі нараховувати проценти за користування кредитом та плату за обслуговування кредитної заборгованості до повного повернення кредиту, що унеможливлює вчинення виконавчого напису на оригіналі зазначеного документа. У зв`язку із цим ним була виготовлена копія кредитного договору, до якої було підшито виконавчий напис, вчинений на спеціальному бланку нотаріальних документів, а оригінал договору був повернутий представнику банку з відповідною відміткою про вчинення виконавчого напису. Вказав, що наявність безспірної заборгованості божника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. При цьому нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданих документах, але не визначає та не перевіряє її розмір. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а лише підтверджує, що таке право виникло раніше. Із врахуванням наведеного просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив представником позивача зазначено, що листом Міністерства юстиції України від 25.06.2020 року № 5235/19.5.6/32-20 щодо вчинення виконавчих написів Міністерство звертає увагу на те, що враховуючи судове рішення у справі №826/20084/14 виконавчі написи можуть вчинятися на нотаріально посвідчених договорах, вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не вбачається за можливе. Також вказав, що в даному випадку безспірною є заборгованість ОСОБА_1 тільки за несплачені місячні платежі а не вся заборгованість по кредиту, а виконавчий напис нотаріуса не є примусовим стягненням заборгованості на користь кредитора, а тому приватний нотаріус перевищив свої повноваження в частині примусового стягнення строкової заборгованості та строкових платежів по кредиту. Окрім цього зазначив, що у долучених до відповіді нотаріуса поштових документах немає особистого підпису ОСОБА_1 про отримання претензії щодо стягуваної заборгованості, а тому остання не мала можливості висловити свою незгоду із письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору. Всупереч вимог п.п.2.3 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій у справі відсутні оригінали поштових документів про вручення претензії та розмір заборгованості за підписом ОСОБА_1 . Також вказав, що витрати ОСОБА_1 на правову допомогу складають 2000 грн., що підтверджується долученими доказами.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року виправлено описку, допущену в ухвалі суду про відкриття провадження по справі та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належно завірені копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса за реєстром №275 від 13 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лейбюк В.П. у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому та просить його задовольнити, посилаючись на те, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором не є безспірною, нотаріус не мав права на стягнення з позивача строкової заборгованості за кредитом, а тільки прострочених місячних платежів, оскільки строк сплати кредиту в цілому не настав. Доказів належного повідомлення ОСОБА_1 та направлення їй вимоги про погашення заборгованості за кредитом відповідачем не надано, виконавчий напис вчинено в порушення вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, а саме: на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим, окрім цього вказаний напис вчинено не на самому договорі, а на окремому бланку. Також вказав, що просить залишити без розгляду вимогу позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, викладену у відповіді на відзив.

Представник відповідача АТ «Ідея Банк» у судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позов міститься копотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача із врахуванням поданих заперечень.

Від Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що 30.08.2018 року між ПАТ «Ідея Банк», яке в подальшому змінило найменування на АТ «Ідея Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Z02.00114.004275749 за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти на поточні потреби у сумі 63596,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж(у разі наявності) терміном на 60 місяців зі сплатою 1,99% річних від залишкової суми, а позичальник зобов`язалась одержати вказані кошти та повернути кредит разом з процентними платежами(процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами договору. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку банку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний у п.1.7 договору.

Відповідно до п.1.4 кредитного договору за обслуговування кредиту банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця згідно Графіку щомісячних платежів. Термін внесення платежу за договором для погашення заборгованості повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого Графіком щомісячних платежів п.2.3 договору.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених договором.

Згідно п.3.1.3 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу банку у випадках, передбачених п.4.2.3 цього договору.

Відповідно до п.3.3.1 договору за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором банк має право нараховувати пеню за кожен день прострочки на прострочену суму(кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі:0,15%-в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65%-в період прострочення оплати з 61 календарного дня та по день повного погашення заборгованості за цим договором, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення.

У разі неподання позичальником до банку документів, згідно п.3.14. даного договору банк має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 500,00 грн., за кожен випадок такого неподання-п. 3.3.2.

Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу банку зобов`язаний оплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми-п.3.3.3

Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобов`язаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобов`язання, в наступних випадках: 1) якщо позичальник порушив терміни сплати щомісячних платежів більш ніж на 1 календарний місяць; 2) встановлення недостовірності інформації чи документів, наданих позичальником банку відповідно до цього договору та/або приховування позичальником важливої інформації про свій фінансовий або правовий стан, яка могла значним чином вплинути на прийняття банком рішення про надання кредиту або продовження кредитування; 3) погіршення фінансового стану позичальника; 4) надання поруки, застави по грошових зобов`язаннях інших позичальників(боржників) без згоди банку; 5) за наявності такого, що набуло законної сили , рішення та/або вчинення дії будь-яким державним,судовим або іншим уповноваженим органом,які істотно ускладнюють позичальнику або роблять неможливим розпорядження власним майном; 6) невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якої іншої умови цього договору.

Як вбачається із долученої до справи виписки по рахунку позивача ОСОБА_1 в АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_1 , 30.08.2018 року на вказаний рахунок були зараховані грошові кошти у сумі 63596,00 грн. згідно кредитного договору № №Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором зараховано 15.11.2019 року.

Відповідно до наданого АТ «Ідея Банк» розрахунку заборгованості станом на 04.02.2020 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № №Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року становить 77917,03 грн. з яких: 53143,94-строковий основний борг; 4356,25 грн.-прострочений основний борг; 586,80 грн.-прострочені проценти; 6,17 грн.-строкові проценти; 1914,24 грн.-строкова плата за обслуговування кредиту; 15337,88 грн.-прострочена плата за обслуговування кредиту; 2571,75 грн.-пеня.

04.02.2020 року за вих. №12.4.2/Z02.00114.004275749 АТ «Ідея Банк» направило позивачу за вказаною у кредитному договорі адресою: АДРЕСА_1 вимогу про усунення порушень у якій банк вимагав від позичальника у тридцятиденний строк з дня направлення зазначеної вимоги достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Одночасно банк повідомив позичальника, що у разі невиконання нею зазначеної вимоги банк здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір.

Зазначена вимога була відправлена позивачу 07.02.2020 року цінним листом із описом вкладення, що підтверджується списком №1.ф.103 згрупованих поштових відправлень поданих в ДКД Львів АТ «Укрпошта» 07.02.2010 року з відміткою відділення поштового зв`язку та фіскальним чеком АТ «Укрпошта» №55 від 07.02.2020 року, повідомленням про відправку рекомендованої кореспонденції та описом вкладення у цінний лист, на якому також наявний поштовий штемпель АТ «Укрпошта» із проставленою датою відправлення кореспонденції-07.02.2020 року.

Згідно виданої АТ «Ідея Банк» довідки про ненадходження платежів № 12.4.2/31617 від 10.03.2020 року вбачається, що з моменту направлення банком 04.02.2020 року позичальнику ОСОБА_1 вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань за кредитним договором №Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року оплат, спрямованих на повне виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором не надходило.

10.03.2020 року представник АТ «Ідея Банк» - Карпець Ю.В. звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою №12.4.2/31444 про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року, яка утворилася станом на 04.02.2020 року у сумі 77917,03 грн. У вказаній заяві зазначено, що строк чергового платежу за вказаним кредитним договором настав 02.12.2019 року у зв`язку із чим стягнення проводиться за період з 02.01.2020 року по 04.02.2020 року.

13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №275 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору №Z02.00114.004275749 від 30.08.2020 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 02.12.2019 року, за період з 02.01.2020 року по 04.02.2020 року включно у розмірі: 53143,94-строковий основний борг; 4356,25 грн.-прострочений основний борг; 586,80 грн.-прострочені проценти; 6,17 грн.-строкові проценти; 1914,24 грн.-строкова плата за обслуговування кредиту; 15337,88 грн.-прострочена плата за обслуговування кредиту; 2571,75 грн.-пеня, а також 1900,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

10.06.2020 року державним виконавцем Яремчанського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Греджуком О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62308422 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 13.02.2020 року, за реєстром №275.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як встановлено судом, умовами кредитного договору №Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, у разі якщо позичальник порушив терміни сплати щомісячних платежів більш ніж на 1 календарний місяць.

З досліджених судом доказів, вбачається, що з метою вчинення виконавчого напису та підтвердження безспірності заборгованості боржника банком нотаріусу були надані: оригінал кредитного договору №Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року; розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року; виписка по рахунку боржника; довідка-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Z02.00114.004275749 від 30.08.2018 року станом на 04.02.2020 року; довідка про ненадходження платежів №12.4.2/31617 від 10.03.2020 року; вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань №12.4.2/Z02.00114.004275749 від 04.02.2020 року, направлена за відомою банку адресою боржника ОСОБА_1 та докази її надсилання, а саме: список №1.ф.103 згрупованих поштових відправлень АТ «Укрпошта» з відміткою поштового відділення зв`язку від 07.02.2020 року; витяг зі списку відправки рекомендованої кореспонденції; фіскальний чек відділення поштового зв`язку про оплату вартості рекомендованого повідомлення, опис вкладення у цінний лист з відміткою поштового відділення зв`язку, з яких встановлено, що зазначена вимога була направлена боржнику 07.02.2020 року.

При цьому, як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, відповідно до якого для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного судуУкраїни № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 13.03.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі № 910/13233/17.

З огляду на вищенаведене посилання відповідача на те, що постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості» є помилковими та не відповідають дійсності.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Як встановлено судом, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально.

Таким чином, в даному випадку у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Інші доводи сторін, зокрема щодо відсутності доказів, які спростовують факт безспірності заборгованості, перевищення нотаріусом наданих повноважень та вчинення виконавчого напису на окремому бланку не впливають на зазначені висновки суду та не спростовують їх.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на порушення відповідачем вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині включення до заборгованості за кредитним договором плати за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки кредитний договір №Z02.00114.004275749, укладено між сторонами 30.08.2020 року під час дії Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10.06.2017 року і відповідне посилання на це міститься у п.5.7 кредитного договору. Відтак, положення ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про споживче кредитування» не підлягають застосуванню до правовідносин, що склались між сторонами.

Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» № 4909/04, від 10.02. 2010 року).

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 13.03.2020 року за реєстром №275 про стягнення з ОСОБА_2 в користь АТ «Ідея банк» заборгованості за кредитним договором №Z02.00114.004275749 від 30.08.2020 року, за період з 02.01.2020 року по 04.02.2020 року включно у розмірі: 53143,94грн. -строковий основний борг; 4356,25 грн.-прострочений основний борг; 586,80 грн.-прострочені проценти; 6,17 грн.-строкові проценти; 1914,24 грн.-строкова плата за обслуговування кредиту; 15337,88 грн.-прострочена плата за обслуговування кредиту; 2571,75 грн.-пеня, а також 1900,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

В силу п.1 ч.2 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 840, 80 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.18, 516, 517 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самосійних вимог щодо предмета спору-приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Яремчанський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню-задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 13 березня 2020 року за реєстром №275 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z02.00114.004275749 від 30.08.2020 року, за період з 02.01.2020 року по 04.02.2020 року включно у розмірі: 53143,94грн. -строковий основний борг; 4356,25 грн.-прострочений основний борг; 586,80 грн.-прострочені проценти; 6,17 грн.-строкові проценти; 1914,24 грн.-строкова плата за обслуговування кредиту; 15337,88 грн.-прострочена плата за обслуговування кредиту; 2571,75 грн.-пеня, а також 1900,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

Стягнути із Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 840(вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Ідея Банк» місце знаходження: 79008, вул. Валова,11 м. Львів, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місце знаходження: 01001, вул. Мала Житомирська,6/5 м. Київ.

Третя особа: Яремчанський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ), місце знаходження: 78501, вул. Курортна,4/2 м. Яремче Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складено 05 березня 2021 року

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук