Справа № 263/2662/21
Провадження № 2-о/263/165/2021
У Х В А Л А

04 березня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Є.С., за участю секретаря судового засідання Шпичак Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 березня 2021 року відкрито провадження у справі.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що як на підставу видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 вона вказує на притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

20 листопада 2020 року у справі № 263/13761/20 суддею Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорською Є.С. винесено постанову, якою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито.

У зв`язку із чим, слід дійти наступних висновків.

За змістом ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод(далі - КЗПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1). Як зазначається у п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010 р., зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом» (п. 11).

Крім того, відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Мною під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надана правова оцінка обставинам, які виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , досліджені докази, які також є доказами на підтвердження викладених заявником обставин у цивільній справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості розгляду справи, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.

У зв`язку із наведеним, зважаючи на те, що відвід від розгляду справи лише сприятиме уникненню сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, заявою відводів у подальшому, прийняттю законного та об`єктивного рішення у розумні строки, доцільно передати справу на розгляд іншому складу суду.

Керуючись ст. ст. 39,40, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорської Є.С. від розгляду цивільної справи № 263/2662/21 за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 , - задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому частиною другою статті 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.С. Ікорська