Справа № 591/7752/20
Провадження № 4-с/591/6/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Табули Юлії Олександрівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 -

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду через свого представника зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Зарічного ВДВС у м. Суми Табули Ю.О. у виконавчому провадженні №59799567 щодо примусового виконання судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2019 року у справі №591/3673/19 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, зобов`язати державного виконавця невідкладно провести виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання вказаного судового наказу. В обґрунтування вимог скаржником зазначено, що державним виконавцем не вживаються ефективні заходи для примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів у зв`язку з чим станом на день звернення до суду зі скаргою заборгованість зі сплати аліментів становить 45353,35 грн.

Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Цюпка О.В. у письмовій заяві просить розглядати справу у відсутність скаржника та його представника, вимоги скарги підтримує повному обсязі.

Державний виконавець Табула Ю.О. в судовому засіданні проти скарги заперечувала, просить суд в задоволенні скарги відмовити.

До суду державним виконавцем надано відзив, у якому заперечила проти задоволення скарги. В обґрунтування відзиву зазначила, що нею вживаються заходи з примусового виконання судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2019 року у справі №591/3673/19 про стягнення аліментів. Зокрема нею винесено постанови про арешт коштів боржника в АТ «Універсал Банк» та АТ КБ «Приватбанк»; постанови про арешт рухомого та нерухомого майна; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, користуванні вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, праві полювання; внесено відомості про боржника до Єдиного державного реєстру боржників; здійснено неодноразові виходи за місцем проживання боржника; роз`яснено стягувачу право звернутися до органів досудового розслідування із заявою про вчинене кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 164 Кримінального кодексу України. З відповідей на її запити вбачається, що боржник не працює, доходів не має, грошові кошти на його рахунках у банківських установах відсутні, зареєстрованих за ним транспортних засобів не має. Звернути стягнення на належну боржнику квартиру вона не має можливості, так як це його єдине житло, а сума боргу за виконавчим документом не перевищує 20 розмірів мінімальних заробітних плат. Притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення вона позбавлена можливості, оскільки боржник не відчиняв їй двері квартири про що маються відповідні акти.

Суд, вислухавши державного виконавця, дослідивши письмові докази, встановив наступне:

На виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження №59799567 з примусового виконання судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2019 року у справі №591/3673/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 2008 р.н., у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.06.2019 року.

Державним виконавцем Табулою Ю.О. з метою примусового виконання вказаного судового наказу винесено постанови про арешт коштів боржника у банківських установах; постанови про арешт рухомого та нерухомого майна; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, користуванні вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, праві полювання; внесено відомості про боржника до Єдиного державного реєстру боржників; здійснено неодноразові виходи за місцем проживання боржника; роз`яснено стягувачу право звернутися до органів досудового розслідування із заявою про вчинене кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 164 Кримінального кодексу України.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №15 від 17.11.2020 року сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого документа №591/3673/19 від 11.06.2019 року складає 45353,35 грн..

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження спрямованого на примусове виконання судових рішень.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок ефективно, своєчасно і в повному обсязі вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень.

З метою примусового виконання рішень виконавець, згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» наділений правом:

- звернути стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

- звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

- заборонити боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановити боржнику обов`язок користуватися таким майном на певних умовах;

- вживати інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець наділений правом притягнення боржника до адміністративної у разі наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що тягне за собою виконання боржником суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, плата за які, згідно ст. 325-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, направляється на погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до частини першої ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Обов`язковість судових рішень згідно ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вирішуючи спір у справі № 619/562/18 (провадження № 61-39095св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.01.2021 року зазначив, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду; невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на ст. 129-1 Конституції України.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд, згідно зі ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на те, що заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59799567, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за 18 місяців, не зменшується, а як вбачається з розрахунку постійно зростає, дії державного виконавця з примусового виконання не можна вважати такими, що є ефективними та здійсненими своєчасно та в повному обсязі. Відтак скарга ОСОБА_1 щодо визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобов`язання вжити невідкладних заходів з примусового виконання судового наказу підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 452 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Судом встановлено, що між скаржницею та адвокатом Цюпкою О.В. 30.11.2020 року укладено Договір про надання правової допомоги відповідно до умов якого гонорар адвоката склав 2000 грн, який сплачується протягом 3-х днів з дня укладення договору. На підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 2000 грн. надано квитанцію від 30.11.2020 року. Опис виконаних адвокатом робіт викладено в Описі робіт, виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги від 30.11.2020 року.

Суд бере до уваги, що адвокатом дійсно складений скаргу, вчинено процесуальні дії, безпосередньо пов`язані з розглядом даної справи. При цьому розмір гонорару погоджений сторонами у договорі є фіксованим та не спростована державним виконавцем. Скаржниця документально підтвердила, що вона сплатила кошти на виконання договору про надання правової допомоги. Тобто цей гонорар був фактичним.

Державним виконавцем всупереч ч. 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України не доведено неспівмірності витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 452 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути на користь скаржника ОСОБА_1 за рахунок бюджетних органу державної виконавчої служби - Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) 2000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447,449-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Табули Юлії Олександрівни у виконавчому провадженні №59799567 щодо примусового виконання судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2019 у справі № 591/3673/19 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина та зобов`язати державного виконавця невідкладно провести виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2019 у справі № 591/3673/19.

Стягнути із Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) () на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення через Зарічний районний суд м. Суми. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду виготовлено 05 березня 2021 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО