Провадження № 2/755/433/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу (спожиту електричну енергію), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» 7 806,54 грн заборгованості за спожиту електричну енергію; 119,70 грн інфляційної складової боргу, 213,47 грн в рахунок трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, 2 102,00 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» є постачальником електричної енергії споживачам на підставі виданої ліцензії та єдиним постачальником універсальної послуги у м. Києві. ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на підставі пред`явлення відповідачем документів щодо права власності на квартиру. Відповідач приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії позивачем на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, шляхом фактичного споживання електричної енергії. Станом на 21.07.2019 у відповідача за спожиту електричну енергію за вказаним особовим рахунком наявна заборгованість у розмірі 7 806,54 грн, що почала формуватись з січня 2019 року, внаслідок відсутності оплат боржником. У зв`язку з наявною заборгованістю 12.06.2019 боржнику було надіслано попередження про відключення електроенергії.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2020 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем було отримано 09.10.2020, позивач ухвали про відкриття провадження у справі отримав 30.10.2020, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень ПАТ «Укрпошта».

22.10.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вона не є ані власником квартири, ані власником особового рахунку, а отже є неналежним відповідачем по справі. Зазначає, що у позові зазначені неправдиві відомості про те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , оскільки станом на жовтень 2020 року квартира є неприватизованою та належить територіальній громаді в особі Київської міської ради. Відповідач не є та ніколи не була власником особового рахунку чи уповноваженою на укладення договору на постачання комунальних послуг і зокрема електричної енергії у вказаній квартирі. На час подання позову власником особового рахунку у неприватизованій квартирі є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 , неповнолітня ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_7 , відповідач, ОСОБА_1 , та її неповнолітній син ОСОБА_8 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/14769/16-ц від 02.06.2017 було встановлено конкретний порядок користування житловим приміщенням, квартирою, та з указаного часу сім`ї, ОСОБА_3 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , відповідач з неповнолітнім сином, ОСОБА_6 , користуються відособленими житловими приміщеннями та самостійно несуть відповідальність за сплату ними комунальних послуг. ОСОБА_6 , як зазначає відповідач, взагалі не сплачує жодних послуг. Відповідач неодноразово зверталася до різних державних органів щодо розподілу особових рахунків по даній квартирі, однак безрезультатно.

29.12.2021 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Інших заяв по суті справи від сторін не надійшло.

Таким чином, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

За нормою ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачами здійснюється електропостачальником, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429, ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до п. 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ», яке створено в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує її постачальника універсальної послуги на території м. Києва, на якій до відокремлення провадив свою діяльністю з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (правонаступник ПАТ «КИЇВЕНЕРГО»).

При цьому універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим споживачами (фізичними особами, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

На підтвердження заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2019 по 21.07.2019 по квартирі АДРЕСА_2 позивачем надано розрахунок по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 7 806,54 грн.

Відповідно до п. 8 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно з пп. 2) п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно п. 4.12 ПРРЕЕ плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 4.19 ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору).

Відповідно до пп. 1), 2), 8) п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а також звернутися до оператора системи розподілу стосовно відключення (обмеження) електропостачання на об`єкт споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливих споживачів, визначених Кабінетом Міністрів України, та має право на застосування санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства.

За приписами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 525, 526 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» посилається на те, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 на підставі пред`явлення ОСОБА_1 документів щодо права власності на квартиру, проте в матеріалах справи відсутній договір про надання послуг, який би був підписаний відповідачем ОСОБА_1 .

При цьому, відповідно до витягу № 13309622 від 16.10.2020 з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , убачається, що у вказаній квартирі зареєстровані 7 осіб, троє з яких є неповнолітніми.

Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2017 по справі № 755/14769/16-ц був задоволений позов ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , яка діє в свої інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Рішенням суду визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , виділивши в користування:

ОСОБА_3 , разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , жилу кімнату площею 13,8 кв.м. під №2 на технічному плані;

ОСОБА_1 та ОСОБА_9 жилу кімнату площею 10,5 кв.м. під №4 на технічному плані;

ОСОБА_6 , разом з неповнолітнім сином ОСОБА_7 , жилу кімнату площею 15,5 кв.м. під №3 на технічному плані.

Місця загального користування: коридор площею 9,2 кв.м., кухня площею 6,2 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., ванна кімната площею 2,3 кв.м., комору площею 1,1 кв.м., залишено в спільному користуванні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Вказане рішення суду є таким, що набрало законної сили.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Із наданих відповідачем листів, зокрема, ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 05.04.2017, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 11.09.2017, убачається, що відповідач зверталась щодо відкриття окремих особових рахунків на кімнату, що виділена у її користування вказаним рішенням суду, однак питання вирішено не було.

При цьому, згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

З огляду на вищевикладене, споживачем житлово-комунальних послуг є особа, яка фактично користується або має намір користуватися цими послугами, а обов`язок сплачувати кошти за житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами.

Оскільки надання послуг передбачає їх відповідне споживання споживачем, а судом за наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що споживачами послуги з постачання електричної енергії, яку надає позивач у квартирі АДРЕСА_2 , є не лише відповідач ОСОБА_10 , а й іншій фізичні особи, яким за рішенням суду виділено у користування окремі житлові приміщенні у квартирі, що позивачем не спростовано, вказане у сукупності свідчить про те, що відповідач ОСОБА_10 одноосібно не є належним відповідачем за позовом про стягнення з неї заборгованості за спожиту електричну енергію. Клопотання щодо залучення співвідповідачів позивачем заявлено не було.

Відтак суд не убачає підстав для застосування до відносин, що склалися між сторонами, санкцій цивільно-правового характеру, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки позивачем не доведено факту виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати боргу за фактично спожиту електроенергії, тому відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд не убачає підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу (спожиту електричну енергію).

В порядку ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії» ст.ст. 509, 525, 526, 610, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» (, м. Київ, вул. Ю.Іллєнка, 31) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу (спожиту електричну енергію) - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: