Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/35/21

Провадження №2/377/103/21

05 березня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Щуковської А.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

25 січня 2021 до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 104, 110-113 СК України, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 27 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 205.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 205. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач. Причиною звернення до суду з даною позовною заявою стало те, що у сторін так і не склалися нормальні сімейні стосунки в силу психологічної несумісності їх характерів. Незважаючи на те, що позивач з відповідачем доволі довгий час перебувають у шлюбі, але з часом вони стали один одному чужими людьми. Стосунки між сторонами погіршилися, а на даний час взагалі стали неможливими. Відповідач став часто зловживати спиртними напоями, влаштовувати сварки та скандали, свідками яких стають їх спільні діти. Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету, шлюбні відносини не підтримують, кожен з них живе своїм окремим життям. Як виявилося з часом, у позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, їх сім`я розпалася і зберігати її немає сенсу, шлюб між сторонами носить формальний характер. Позивач за рішенням суду отримує аліменти від відповідача на утримання їх спільних дітей. Спільне життя та збереження шлюбу між сторонами суперечить інтересам позивача та їх спільних з відповідачем дітей.

Ухвалою судді від 08 лютого 2021 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05 березня 2021 року.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, до канцелярії суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 27 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 27 грудня 2003 року одружились у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, про що було зроблено запис № 205. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_6 .

Під час шлюбу в них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, мати позивач та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є відповідач, мати позивач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які долучені до матеріалів справи.

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення до суду з даною позовною заявою стало те, що нормальні сімейні стосунки між сторонами не склалися. Сторони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, в кожного з них утворився окремий бюджет. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Позивач за рішенням суду отримує аліменти від відповідача на утримання їх спільних дітей.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище ОСОБА_6 .

Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, виходячи зі змісту ст. ст. 141-142 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні, від сплати якого позивач звільнена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 205.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 05 березня 2021 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька