Дата документу 23.12.2021 Справа № 314/3652/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 314/3652/21Головуючий у 1-й інстанції Мануйлова Н.Ю.
Пр. № 22-ц/807/3455/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2021 року про забезпечення позову до подачі позовної заяви у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області із вищезазначеною заявою (а.с. 2-5), в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «Volkswagen» рік випуску 1995, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , із забороною відчуження транспортного засобу, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

В обґрунтування вказаної заяви зазначала, що заявник має намір пред`явити позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання спільною сумісною власністю майно, набуте під час шлюбу, зареєстрованого 14.02.2018, актовий запис № 18. Заявник зазначила, що за час перебування у шлюбі спільними зусиллями та на спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу від 2020 року нею та її чоловіком був придбаний автомобіль Volkswagen, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , за 675000 грн. який було зареєстровано на чоловіка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Натепер ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не можуть дійти згоди щодо розподілу вищевказаного спільного майна, ОСОБА_1 не визнає автомобіль спільною сумісною власністю, заперечує проти виплати заявниці грошової компенсації вартості частки транспортного засобу, який знаходиться у нього в одноособовому користуванні. ОСОБА_2 стало відомо, що ОСОБА_1 має продати спірний транспортний засіб.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Мануйлову Н.Ю. (а.с. 15).

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2021 року (а.с. 16-18), з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 30 серпня 2021 року про виправлення описки (а.с. 34-35), заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви у цій справі задоволено частково.

Вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль Volkswagen, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонено відчуження вказаного транспортного засобу.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 29-32) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с.39).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 13 вересня 2021 року (а.с.41), дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 42), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів), а також відпустки судді-доповідача у жовтні 2021 року (а.с. 62).

Заявник ОСОБА_2 через свого представника подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі (а.с. 54-61).

У дане судове засідання належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи: заявник ОСОБА_2 (а.с. 48) та у тому числі апелянт ОСОБА_1 через свого представника адвоката Рогальського В.М. (а.с. 47), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, і в порядку ст. 128 ч. 8 п. 3 ЦПК України (конверт із судовою повісткою повернувся на адресу апеляційного суду з відмуткою поштового відділення «адресат відсутній» - а.с.52-53) ОСОБА_1 та його представник не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника заявника ОСОБА_2 адвоката Шевченко К.О. (а.с. 63).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_2 адвоката Шевченко К.О., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали… постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи вищезазначену заяву заявника у цій справі про забезпечення позову до подачі позовної заяви, керувався ст.ст. 151-153 ЦПК України та виходив із такого.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

З наданих заявниками матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований 14.02.2018. За час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу від 2020 року нею та її чоловіком був придбаний автомобіль Volkswagen 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , за 675000,00 грн. який було зареєстровано на чоловіка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Натепер ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не можуть дійти згоди щодо розподілу вищевказаного спільного майна, ОСОБА_1 не визнає автомобіль спільною сумісною власністю, заперечує проти виплати заявниці грошової компенсації вартості частки транспортного засобу, який знаходиться у нього в одноособовому користуванні. ОСОБА_2 стало відомо, що ОСОБА_1 має продати спірний транспортний засіб.

Не встановлюючи обставин справи, здійснюючи оцінку доказів виключно в межах розгляду заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником надані належні та допустимі докази, ним наведене достатнє обґрунтування необхідності забезпечення позову та обраний захід забезпечення позову, який, на переконання суду, буде сприяти забезпеченню збалансованості інтересів сторін, до набуття законної сили судовим рішенням у спорі сторін.

Отже, з урахуванням співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, враховуючи предмет спору сторін, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію ОСОБА_1 , яку він вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах матеріалів справи та доказів, які досліджував суд першої інстанції при вирішенні процесуального питання.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при вищевикладених правильно встановлених судом фактичних обставинах цієї справи на час вирішення процесуального питання за заявою заявника ОСОБА_2 мав право та правильно забезпечив у цій справі майбутній позов останньої в іншій справі у вищезазначений спосіб шляхом накладення арешту на спірний автомобіль подружжя, придбаний під час шлюбу сторін, але оформлений на ім`я ОСОБА_1 , із забороною відчуження останнього.

Крім того, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, стороною апелянта ОСОБА_1 апеляційному суду не надані.

Навпаки, на виконання вимог ст. 12 ч.5, 81 ч. 7 ЦПК України апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 у встановлений ЦПК України строк після забезпечення її позову у цій справі у подальшому подала Вільнянському районному суду Запорізької області позов до ОСОБА_1 про поділ вищезазначеного автомобілю (ухвала суду про відкриття провадження від 10.09.2021 року у справі ЄУН 314/3769/21 витяг із ЄДРСР а.с. 66-65, яка була передана на розгляд до Новомиколаївського районного суду Запорізької області (а.с. 66-67), на розгляді якого перебуває досі (а.с. 68-70)).

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що апелянтом при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду сплачений судовий збір (а.с. 28).

Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_1 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок ОСОБА_2 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 28.12.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.