Справа № 214/5455/21
2/214/3092/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

28 грудня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом за позовною заявою ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 31 жовтня 2014 року, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 663. Подружнє життя не склалося, у останні роки шлюбні відносини взагалі припинились, кожен з них має своє окреме життя, подальше збереження шлюбу не можливо, тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 3500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дати подання позову.

28 грудня 2021 року позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог, щодо стягнення аліментів на утримання дітей, в якій просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частині доходу відповідача.

Позивач ОСОБА_1 , до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_5 до зали судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Судом встановлено, що сторони 31 жовтня 2014 року уклали шлюб, який був зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 663 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають двох дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 883 (а.с.5) та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 532(а.с.4).

Відповідно до ст.112 СК України судом з`ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, різні інтереси, уподобання. Кожен живе відокремленим життям. Шлюб існує лише формально.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сум за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що діти проживають з матір`ю - позивачем у справі, тому аліменти необхідно стягувати на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом враховано інтереси дітей, матеріальне становище відповідача, та беручи до уваги дані обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі - 1/3 частину його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки, позовну заяву пред`явлено до суду 08 липня 2021 року, тому відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений останньою під час звернення з позовом до суду (а.с. 1).

При зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180-182 СК України, ст. ст. 12, 13, 60, 81, 258-259, 265, 280-182 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 31 жовтня 2014 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 663.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08 липня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284 ЦПК відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду і протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Ковтун