Справа № 456/57/20 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/811/2734/20 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Шеремети Н.О.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника відповідача Попович Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Стрийська центральна районна лікарня», третя особа директор Комунального некомерційного підприємства «Стрийська центральна районна лікарня» Ігнатов Олексій Іларіонович, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним і скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» (далі КНП «Стрийська центральна районна лікарня») від 10.12.2019 року про звільнення з роботи, поновити його на посаді зубного техніка КНП «Стрийська центральна районна лікарня» з 23.12.2019 року та стягнути з відповідача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.12.1991 року на підставі наказу Стрийської ЦРЛ №101 від 19.12.1991 року його прийнято на посаду зубного техніка на 0,5 ставки Стрийської ЦРЛ с.Дашава, з 11.11.2011 року на підставі наказу №45 переведено до Стрийської ЦРЛ в м.Стрий, а 26.09.2018 року Стрийську ЦРЛ реорганізовано шляхом перетворення в КНП «Стрийська центральна районна лікарня» і наказом від 10.12.2019 року його звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

Позивач вважає своє звільнення з роботи незаконним, оскільки з наказом про наступне вивільнення його не ознайомлювали, а з оспорюваного наказу не зрозуміло, що саме відбулося на підприємстві: скорочення чисельності чи скорочення штату.

Звертає увагу, що повідомлення про заплановане звільнення не містить попередження про те, що у разі відмови від запропонованих посад його буде звільнено із займаної посади після закінчення двох місяців з моменту попередження, окрім того, запропоновані посади не відповідають його освітньому рівню.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішеннясуду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд протокольною ухвалою відмовив у витребуванні доказів, про які він просив і які безпосередньо стосуються обставин справи, не аргументуючи підстав для такої відмови.

Крім того, зазначає, що суд не встановив, чи дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці підприємства, не дослідив штатного розпису та не встановив, чи позивачу було запропоновано всі вакантні посади на підприємстві.

Звертає увагу, що скорочення штату відбувається шляхом затвердження нового штатного розпису, про що має бути виданий керівником відповідний наказ, або шляхом прийняття наказу про внесення змін до штатного розпису, однак, такий наказ відповідачем не видавався, а отже, на день його звільнення фактично не відбулось скорочення штату на КНП «Стрийська центральна районна лікарня».

Це підтверджується, на переконання апелянта, тим, що, оформивши наказ №157 від 20.06.2019 року про скорочення посад стоматологічного відділення та зубопротезної лабораторії, відповідач не видав наказ про внесення змін до штатного розпису і не затвердив наказом новий штатний розпис, його не було погоджено з головою Стрийської районної ради та головою Стрийської районної державної адміністрації на день звільнення.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через погодні умови, однак, у задоволенні такого клопотання колегією суддів відмовлено, третя особа директор КНП «Стрийська центральна районна лікарня» Ігнатов О.І. подав заяву про розгляд справи без його участі, томусправу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою ст.40 КЗпП України визначено, що звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників регулюється статтею 49-2 КЗпП України, якою передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Власник є таким, що належно виконав вимоги наведених вище норм частини другої статті 40 та статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 року (справа № 6-40цс15).

Судом встановлено, що до звільнення позивач працював в КНП «Стрийська центральна районна лікарня» на посаді зубного техніка зуботехнічної лабораторії на 0,5 ставки (а.с.7).

20.06.2019 року КНП «Стрийська центральна районна лікарня» видано наказ №157 «Про скорочення штатних одиниць стоматологічного відділення, зуботехнічної лабораторії», яким визначено перелік посад, які підлягають скороченню згідно з п.1 ст.40 КЗпП України 30.09.2019 року (а.с.39-40).

Так, зокрема, скороченню підлягали 4,0 ставки посади зубного техніка (спец. кошти) і 1,0 ставки зубного техніка (бюджет).

Наказом КНП «Стрийська центральна районна лікарня» №198 від 09.08.2019 року внесено зміни до вказаного вище наказу №157 від 20.06.2019 року, а саме: вирішено скоротити посади стоматологічного відділення та зуботехнічної лабораторії 29.11.2019 року (а.с.41).

29.07.2019 року позивача ОСОБА_1 ознайомлено з наказом №157 від 20.06.2019 року, а 02.09.2019 року з наказом №198 від 09.08.2019 року, що підтверджується актами КНП «Стрийська центральна районна лікарня» від 29.07.2019 року та від 02.09.2019 року, відповідно (а.с.43-44).

Відповідно до наказу КНП «Стрийська центральна районна лікарня» №227 від 13.09.2019 року створено робочу групу по скороченню посад працівників стоматологічного відділення (а.с.45).

Висновком робочої групи №1099 від 04.10.2019 року щодо скорочення працівників стоматологічного відділення та зуботехнічної лобораторії (а.с.70) запропоновано скоротити штатні одиниці, в тому числі, посаду зубного техніка ОСОБА_1 (0,5 ставки).

Відповідно до попередження про заплановане вивільнення №1125 від 11.10.2019 (а.с.47) позивача ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення з 0,5 ст. посади зубного техніка на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 23.12.2019 року у зв`язку із скороченням штату та чисельності працівників КНП «Стрийська центральна районна лікарня» та одночасно йому запропоновано вакантні посади медичного статиста інформаційно-аналітичного відділення (0,5 ст.) та молодшої медсестри поліклінічного відділення (1,0 ст.), яке позивач отримав 16.10.2019 року.

24.10.2019 року адміністрація КНП «Стрийська центральна районна лікарня» пропонувала позивачу зайняти вакантну посаду ліфтера (а.с.81).

Наказом КНП «Стрийська центральна районна лікарня» №498к від 10.12.2019 року (а.с.46) позивача звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників з 23.12.2019 року.

Скорочення всіх штатних одиниць посади зубного техніка, яку обіймав позивач до звільнення, підтверджується й штатним розписом на 01.01.2020 року (а.с.137-138).

Оскільки позивач на запропоновані йому відповідачем вакансії не погодився, тому його було звільнено з роботи відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Інших вакантних посад, ніж ті, які пропонувались позивачеві, станом на дату звільнення його з роботи не з`явилось.

Таким чином, проаналізувавши усі наведені вище обставини справи та дослідивши докази на їх підтвердження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не було порушено вимог ст.49-2 КЗпП України щодо порядку вивільнення позивача у зв`язку із скороченням чисельності та штату на підставі п.1 ст.40 цього Кодексу, оскільки відповідачем дотримано вимогу закону про персональне попередження позивача за два місяці до наступного вивільнення та запропоновано усі вакантні посади протягом усього періоду, аж до звільнення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, правильно встановивши фактичні обставини справи на підставі досліджених та належно оцінених доказів, застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а тому оскаржуване рішення суду необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 лютого 2021 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Шеремета Н.О.