Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/16/21
Єдиний унікальний №733/485/20
Рішення

Іменем України

24 лютого 2021 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Т.В. Карапиш

при секретарі: В.Ю. Донченко

за участю представника позивачки ОСОБА_1

та представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛГАС», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання припиненими трудових відносин.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ТОВ «ХЕЛГАС», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання припиненими трудових відносин, мотивуючи тим, що з 05 червня 2019 року її було призначено директором даного товариства. Відомості про неї, як керівника цього товариства, містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У лютому місяці 2020 року вона виявила бажання реалізувати своє право, передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України, та припинити трудові відносини із відповідачем ТОВ «ХЕЛГАС», для чого ініціювала скликання загальних зборів учасників товариства для вирішення питання її звільнення, про що 14 лютого 2020 року учасникам товариства направила повідомлення із зазначенням дати та часу проведення зборів, а саме: 20 березня 2020 року о 10 год. 00 хв., а також направила заяву про звільнення. Адресою реєстрації відповідачки ОСОБА_4 є юридична адреса ТОВ «ХЕЛГАС»: м. Київ, вул. Бориспільська, 12 В кв. 172. Адресою проживання іншого учасника ТОВ «ХЕЛГАС» ОСОБА_5 є АДРЕСА_1 , що знаходиться на тимчасово окупованій території України, на якій послуги з поштового зв`язку «Укрпошти» не надаються. Лист адресований ОСОБА_4 не було вручено згідно інформації сайту «Укрпошта». В зв`язку з вищевказаними обставинами позивачка не змогла в повній мірі реалізувати своє право на скликання та проведення зборів. 17 квітня 2020 року вона повторно на юридичну адресу ТОВ «ХЕЛГАС» направила повідомлення про проведення загальних зборів, проте зв`язок із відповідачами відсутній. З метою розшуку відповідачів вона була змушена звернутися до правоохоронних органів, але це також не дало жодних результатів, так як зв`язок з ними відсутній. Незважаючи на те, що позивачкою були вжиті всі необхідні заходи для проведення загальних зборів з приводу вирішення питання про її звільнення, дане питання до цього часу не вирішено, а тому вона змушена звернутися до суду із захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 з викладених в позові підстав, вказуючи на те, що позивачка втратила зацікавленість у перебуванні на посаді директора ТОВ «ХЕЛГАС», проте скликати загальні збори учасників для вирішення питання свого звільнення неможливо, зв`язок із ними втрачений, що є перешкодою у вільному (прямому) звільненні з посади директора за власним бажанням (відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України), що є причиною звернення до суду за захистом свої прав.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що дійсно з 05 червня 2019 року директором ТОВ «ХЕЛГАС» призначено позивачку по справі ОСОБА_3 . Протягом 2019 року дане товариство займалось роздрібною торгівлею медичними препаратами в аптеках м. Києва та Київської області. Відповідно до Статуту товариства директор не рідше одного разу на рік звітує загальним зборам про економічний, фінансовий та господарський стан справ у товаристві та надає вичерпну інформацію з будь-якого питання його діяльності.Директор обирається на посаду та звільняється з посади загальними зборами учасників. В порушення вимог статуту та діючого законодавства позивачка фактично самоусунулась від виконання своїх службових обов`язків, так як з січня 2020 року діяльність товариства фактично не велась, звіти учасникам товариства не надавались, відсутній та не вівся бухгалтерський облік. Відсутні також дані щодо подачі звітності до податкової служби. Директор не виходила на контакт, що призвело до порушення прав учасників товариства та розподілі прибутку. Директором не передавались будь-які документи та печатки підприємства, що унеможливлює подальшу його діяльність. Також наявна матеріальна відповідальність позивачки перед ТОВ «ХЕЛГАС». З таких підстав звернення ОСОБА_3 до суду з питанням припинення трудових відносин є спробою уникнути відповідальності за неналежне виконання нею своїх службових обов`язків як директора товариства. А тому просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЕЛГАС», , знаходиться в м. Київ, Дарницького району, вул. Бориспільська, 12 - В кв. 172, є юридичною особою за законодавством України, його учасниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.16-18).

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є директором (керівником) Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛГАС» (а.с.15).

Відповідно до копії наказу № 7-к від 05 червня 2019 року позивачка приступила до виконання обов`язків директора ТОВ «ХЕЛГАС» з 05 червня 2019 року (а.с.12). Даний факт підтверджується також записами в трудовій книжці ОСОБА_3 (а.с.13-14).

П. 7.2 Статуту передбачено, що вищим органом товариства є загальні збори учасників.

14 лютого 2020 року ОСОБА_3 направила учасникам ТОВ «ХЕЛГАС» заяву про звільнення з посади директора за власним бажанням та лист повідомлення про необхідність проведення загальних зборів, що підтверджується матеріалами справи (а.с.27-30).

17 квітня 2020 року позивачка повторно направила учасникам ТОВ «ХЕЛГАС» заяву про звільнення її з посади директора та повідомлення про проведення загальних зборів учасників (а.с.31-33).

З метою встановлення місцязнаходження відповідачів позивачка звернулася до Дарницького УП ГУНП у місті Києві. Згідно повідомлення останніх від 19 травня 2020 року вбачається, що встановити їх місцеперебування не виявилося можливим (а.с.45).

Відповідно до п. 7.26 Статуту, директор обирається на посаду та звільняється з посади Загальними зборами Учасників.

Згідно п.7.20 Виконавчим органом Товариства, що здійснює керівництво його поточною діяльністю, є директор.

Директор Товариства скликає Загальні збори Учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику Товариства поштовим відправленням з описом вкладення. У повідомленні про Загальні збори Учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний.

Але позивачка не змогла в повній мірі реалізувати своє право на скликання та проведення зборів з незалежних від неї підстав, так як лист, адресований ОСОБА_4 , не було вручено (повернувся за закінченням терміну збереження) згідно інформації сайту «Укрпошта» (а.с.34.

Адресою проживання відповідачки ОСОБА_5 є АДРЕСА_1 , що знаходиться на тимчасово окупованій території України, на якій послуги з поштового зв`язку «Укрпошти» не надаються.

За змістом положень ст. 38 КЗпП, ст. 30, 39 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 58, 60, 62 ЗУ «Про господарські товариства» права директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр.

Таким чином, з одного боку вирішення питання про звільнення керівника товариства відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства, разом з тим, відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між сторонами, ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових на підставі частини першої стаття 38 КЗпП України.

Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначив, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

Відповідно до ст. 24 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.

Зі змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц, у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року, у справі № 758/1861/18).

З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивачки в межах статутної діяльності товариства відповідачами були порушені трудові права ОСОБА_3 , зокрема її право бути звільненою із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для її реалізації.

Зі змісту позову ОСОБА_3 вбачається, що вона просить суд припинити трудові відносини між нею та ТОВ «ХЕЛГАС», як з директором цього товариства. Втім вирішення питання про звільнення керівника товариства відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства. Разом з тим відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та, виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між сторонами, суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин з ТОВ «ХЕЛГАС» на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, тому, враховуючи ті обставини, що трудові обов`язки ОСОБА_3 припинила з відповідачами, що підтверджується поданою заявою, повідомленням, однак відповідачами не прийнято рішення відповідно до вимог діючого трудового законодавства у встановленні строки відомості до ЄДР не внесені, що вбачає не припинення трудових відносин з відповідачами. Тобто існує порушення права позивачки на припинення трудових відносин. А тому з вказаних підстав позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання припиненими трудових відносин підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивачки внесення змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі.

У частині першій статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

ОСОБА_3 також просить виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про неї як керівника юридичної особи ТОВ «ХЕЛГАС».

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання трудових відносин припиненими після набрання законної сили є підставою для внесення відповідних змін та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про керівника (директора) ТОВ «ХЕЛГАС» ОСОБА_3 відповідним державним органом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, ураховуючи норми ст. ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та враховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом трудового права позивачки, приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 частково.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 21, 24, 36, 38 КЗпП України, ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛГАС», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання припиненими трудових відносин задовольнити частково.

Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЕЛГАС» () та директором ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, з 20 березня 2020 року.

В задоволенні вимог щодо внесення відповідних даних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЕЛГАС», місце знаходження: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 12 В кв. 172, .

ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 05 березня 2021 року.

Суддя Т. В. Карапиш