Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 435/5742/13
Провадження №2-в/433/81/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Матвієнко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке питання, ініційоване Троїцьким районним судом Луганської області про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

До Троїцького районного суду Луганської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», стягувач Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, щодо виконання рішення у справі №435/5742/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була предметом розгляду Жовтневого районного суду м.Луганська.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 26.11.2021 було ініційовано відновлення втраченого судового провадження по справі № 435/5742/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд питання про відновлення втраченого судового провадження проведено з повідомленням всіх учасників справи.

Вирішуючи питання про відновлення втраченого судового провадження суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Згідно положень статті 1 Закону України « Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку із проведенням антитерористичної операції», Указу Президента України № 405/2014, яким було введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», а також розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», у зв`язку із проведенням на території міста Луганська антитерористичної операції, справи підсудні Жовтневому районному суду міста Луганська, юридично були передані Троїцькому районному суду Луганської області.

Судом встановлено таке.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 26.11.2021 судом було ініційоване питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №435/5742/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а питання про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником зупинене до вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Як вбачається з відповіді керівника апарату Троїцького районного суду Луганської області від 29.11.2021, цивільна справа №435/5742/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка була предметом розгляду Жовтневого районного суду м.Луганська в паперовому вигляді до Троїцького районного суду Луганської області не передавалась. При цьому в АСДС Д-3 Жовтневого районного суду м.Луганська міститься рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 18.07.2013 та ухвали Жовтневого районного суду м. Луганська від 05.06.2013 та від 04.07.2013.

Також судом була проведена перевірка наявності процесуальних документів у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, за наслідками якої було встановлено, що реєстр також містить рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 18.07.2013 та ухвали Жовтневого районного суду м. Луганська від 05.06.2013 та від 04.07.2013 по справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин суд приходить до висновку, що зібрані матеріали справи є належними та достатніми для часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №435/5742/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заочного рішення Жовтневого районного суду м.Луганська від 18.07.2013 і вважає, що відновлення втраченого судового провадження в цій частині буде відповідати заявленій меті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 488-495 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 435/5742/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині повного тексту рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 18 липня 2013 року.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 18 липня 2013 року у справі № 435/5742/13-ц за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (повний текст) в наступній редакції:

«Справа № 435/5742/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2013 року Жовтневий районний суд міста Луганська у складі:

Головуючого судді Кузьменко А.М.

при секретарі Нечай Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2013 р. АТ РОДОВІД БАНК звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості, посилаючись на ту обставину, що 04 червня 2008 р. Відкрите акціонерне товариство РОДОВІД БАНК, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство РОДОВІД БАНК, та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № Ск-1090-010010/6-2008, у відповідності до умов якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок № НОМЕР_1 з оформленням платіжної картки Visa Electron № НОМЕР_2 та надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 3 272,70 грн. строком до 04.06.2010 р. включно, а відповідач зобов`язалась повністю повернути споживчий кредит до 04.06.2010 р. включно; щомісяця, не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним, частково погашати суму заборгованості за споживчим кредитом, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 0,10 процентів річних та плату за обслуговування споживчого кредиту в розмірі 2,70 процента від суми наданого споживчого кредиту згідно з встановленим графіком (додатком № 1 до кредитного договору), а у разі порушення строків (термінів) погашення споживчого кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або плати за обслуговування споживчого кредиту - сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу.

Враховуючи те, що відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, в визначені кредитним договором строки та на момент подання цієї позовної заяви кредитну заборгованість в повному обсязі не погасила, банк просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Ск-1090-010010/6-2008 від 04.06.2008 р., яка станом на 26.04.2013 р. становить 26 598,10 гривень (двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 10 копійок), та складається з: прострочений кредит 2 334,66 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 2,99 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 1 413,76 грн., пеня за прострочення кредиту - 13 634,41 грн., пеня за прострочення процентів 17,46 грн., пеня за прострочення плати за обслуговування кредиту - 8 256,36 грн., 3% річних за прострочення кредиту - 247,28 грн., 3% річних за прострочення процентів - 0,29 грн., 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 144,91 грн., інфляційні витрати за прострочення кредиту - 347,70 грн., інфляційні витрати за прострочення процентів - 0,44 грн., інфляційні витрати за прострочення плати за обслуговування кредиту - 197,84 грн., а також сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 265,98 грн.

У судовому засіданні представник Банку позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов повністю.

Відповідач позов визнала частково, просила зменшити розмір нарахованої за кредитним договором пені, оскільки вона в декілька разів перевищує суму боргу перед банком, просила врахувати її тяжкий матеріальний стан, той факт, що кредит погашала частково. Також відповідач надала суду документи про те, що вже тривалий час вона та її онука знаходяться на лікуванні, на які послалась як на доказ неможливості виконання своїх кредитних зобов`язань перед банком в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, встановив наступне.

04 червня 2008 р. Відкрите акціонерне товариство РОДОВІД БАНК, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство РОДОВІД БАНК, та ОСОБА_1 уклали договір № Ск-1090-010010/6-2008.

У відповідності до п. п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.5, 1.1.7 кредитного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 з оформленням платіжної картки Visa Electron № НОМЕР_2 та надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 3 272,70 грн. строком до 04.06.2010 р. включно.

Факт видачі кредиту підтверджується випискою з рахунку банку № НОМЕР_3 .

Згідно з п. п. 1.1.5, 2.5, 2.14, 4.1.9, 4.1.23, 4.1.24, 4.1.25, 5.2.16 кредитного договору відповідач зобов`язалась повністю повернути споживчий кредит до 04.06.2010 р. включно; щомісяця, не пізніше останнього дня місяця, наступного за звітним, частково погашати суму заборгованості за споживчим кредитом, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 0,10 процентів річних та плату за обслуговування споживчого кредиту в розмірі 2,70 процента від суми наданого споживчого кредиту згідно з встановленим графіком (додатком № 1 до кредитного договору); у разі порушення строків (термінів) погашення споживчого кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або плати за обслуговування споживчого кредиту - сплачувати банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачем були передані у заставу майнові права на грошові кошти, які надходять на вищевказаний картковий рахунок.

Відповідно до п. п. 1.5, 5.2.14, 5.2.15 кредитного договору, банк має право звернути стягнення на заставлені права у разі порушення умов договору, а якщо сума, отримана від реалізації прав недостатня для погашення зобов`язань відповідача, отримати відповідну суму коштів за рахунок іншого майна відповідача.

Таким чином, відповідач відповідає перед банком за зобов`язаннями, що випливають з кредитного договору, всіма коштами, майном, майновими правами, що їй належать на праві власності і на які може бути звернено стягнення відповідно до чинного законодавства України.

Відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, в визначені кредитним договором строки та на момент розгляду справи по суті кредитну заборгованість в повному обсязі не погасила, що підтверджується випискою з рахунку банку за кредитним договором № 4133.980 та розрахунком заборгованості.

Станом на 26.04.2013 р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 26 598,10 грн., яка складається з: прострочений кредит 2 334,66 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 2,99 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 1 413,76 грн., пеня за прострочення кредиту - 13 634,41 грн., пеня за прострочення процентів 17,46 грн., пеня за прострочення плати за обслуговування кредиту - 8 256,36 грн., 3% річних за прострочення кредиту - 247,28 грн., 3% річних за прострочення процентів - 0,29 грн., 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 144,91 грн., інфляційні витрати за прострочення кредиту - 347,70 грн., інфляційні витрати за прострочення процентів - 0,44 грн., інфляційні витрати за прострочення плати за обслуговування кредиту - 197,84 грн.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

При цьому, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Банк та відповідач досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі і щодо відповідальності сторін за невиконання або неналежне (несвоєчасне) виконання своїх зобов`язань.

У відповідності до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. п. 4.1.23, 5.2.16 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів та плати за обслуговування кредиту, банк нарахував пеню у розмірі 1,6 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

За порушення відповідачем строків погашення кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту Банком нарахована пеня у загальному розмірі 21 908,23 грн., що в декілька разів перевищує суму простроченої заборгованості за кредитом.

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Беручи до уваги, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом, яка складає 3751,41 грн., наведені відповідачем обставини, суд вважає можливим зменшити розмір пені та стягнути її у сумі 4000 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача: прострочений кредит 2334,66 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 2,99 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 1413,76 грн., пеня за прострочення кредиту, процентів та плати за обслуговування кредиту 4000,00 грн., 3% річних за прострочення кредиту - 247,28 грн., 3% річних за прострочення процентів - 0,29 грн., 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту - 144,91 грн., інфляційні витрати за прострочення кредиту - 347,70 грн., інфляційні витрати за прострочення процентів - 0,44 грн., інфляційні витрати за прострочення плати за обслуговування кредиту - 197,84 грн., всього на загальну суму 8689,87 грн. В задоволенні решти вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь банку судовий збір в частині задоволених вимог у сумі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст. ст. 258, 525, 526, 543, 549, 550-551, 553-554, 610-612, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК кредитну заборгованість в розмірі 8 689 грн. 87 коп., в задоволенні решти вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства РОДОВІД БАНК судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Жовтневий районний суд м. Луганська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Кузьменко»

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Луганського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Суський