Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/596/21
Єдиний унікальний №733/1515/21
Ухвала

29 грудня 2021 року м. Ічня Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Т.В. Карапиш, розглянувши матеріали позовної заяви, які надійшли від ОСОБА_1 до Мистецької школи Ічнянської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та зобов`язання виплатити заробітну плату,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мистецької школи Ічнянської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та зобов`язання виплатити заробітну плату.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що відповідно до ст. 185 ЦПК України дану позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

В порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі у встановлених порядку і розмірі, або документа, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року зі змінами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .

Так, відповідно до постанови Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Разом з тим, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вказівки на те, що від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються позивачі у справах про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Тобто, Верховний Суд прийшов до висновку, що п.1 ч.1ст.5 Закону України "Про судовий збір" чітко визначено вимоги, які випливають з норм трудового законодавства, які не підлягають оплаті судовим збором при зверненні до суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви (резолютивна частина), остання містить дві вимоги немайнового та майнового характеру, а саме: 1) визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення позивача від роботи; 2) зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відтак, з урахуванням заявлених позовних вимог у позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні підстави для звільнення від сплати судового збору, а тому останній повинен сплатити судовий збір у визначеному законом порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок, та надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору в зазначеному розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, подана позивачем позовна заява містить певні протиріччя, а саме: в резолютивній частині вказано про те, що ОСОБА_1 просить зобов`язати КО Мистецьку школу Ічнянської міської ради виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2021 року до дня ухвалення рішення, проте у назві позовна заява містить вимогу про зобов`язання виплатити заробітну плату. В зв`язку з чим позивачу необхідно конкретизувати, яку саме позовну вимогу останній просить задовольнити.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників.

Таким чином, поняття «заробітна плата» та «середній заробіток» не є тотожними поняттями.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд України у ухвалі від 18 липня 2019 року № 766/16312/16-ц, у якій зазначив, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогами про стягнення заробітної плати, а отже підлягають оплаті судовим збором.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст.185 ЦПК України).

За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст. 185 ЦПК України необхідно залишити без руху і надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали. Одночасно повідомити останнього, що у разі усунення недоліків у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мистецької школи Ічнянської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та зобов`язання виплатити заробітну плату залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається останньому.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш