Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року

м. Шаргород

справа №152/214/21

провадження № 2-з/152/1/21

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя,

встановив:

У провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя.

01.03.2021 позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0203 на якій знаходиться спірний будинок та на домоволодіння по АДРЕСА_2 , які належать відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності. Заяву обґрунтовує тим, що невжиття таких заходів може привести до відчудження відповідачем предмета позову та унеможливити реальне виконання рішення суду.

За правилами ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і має містити: предмет позову та достатні обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, що потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання …

На виконання вимог ст. 153 ЦПК України суд здійснює розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи, у строки, встановлені цією статтею ЦПК України, з огляду на те, що заява відповідає вимогам ст.151 ЦПК України та достатність доказів для її розгляду без виклику учасників справи.

Суд, дослідивши заяву та долучені до неї документи, ознайомившись з матеріалами справи - з позовом та доданими до позову письмовими доказами, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

За приписами п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пленум ВС України в п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя.

За твердженням ОСОБА_1 домоволодіння по АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності його і колишньої дружини ОСОБА_2 , знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_2 , відповідно остання має можливість розпорядитися їхнім спільним майном, що може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення та ефективний захист порушених прав позивача у випадку задоволення позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд переконався, що між сторонами виник спір з приводу визнання майна спільною сумісною власністю подружжя і поділ спільного майна подружжя та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахуванням предмету спору, ціни позову а також обґрунтованості заяви про забезпечення позову і співмірність способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

З огляду на викладені обставини, суд погоджується з доводами заяви позивача про забезпечення позову про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З урахуванням встановлених обставин, предмету спору і змісту заявлених вимог, характеру взаємовідносин сторін по справі, суд, зважаючи на те, що в разі задоволення позовних вимог, виконання такого рішення може бути ускладненим або неможливим, вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку загальною площею 63, м.кв., в тому числі житловою площею 46,47 кв.м. право приватної власності на який зареєстровано на ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 08.11.2007, посвідченого Шаргородською державною нотаріальною конторою за реєстром № 5047, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242975227 від 03.02.2021.

Суд вважає, що вказаний захід забезпечення позову є співмірним зі змістом та розміром заявлених позовних вимог.

Судом, враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3статті 154 ЦПК України.

Поряд з цим, заява в частині накладення арешту на домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 та земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0203 задоволенню не підлягає, оскільки зазначене домоволодіння не є предметом позову у даному цивільно правовому спорі, а вказана земельна ділянка не знаходиться під домоволодінням по АДРЕСА_1 , як зазначено у заяві про забезпечення позову, а згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 242975227 від 03.02.2021, долучених до матеріалів справи розташована за адресою: АДРЕСА_2 (відповідно до постанови ВР України від 17.07.2020 №807-1Х «Про утворення та ліквідацію районів» Шаргородський район ліквідовано та утворено Жмеринський район, до складу якого входить села Михайлівка, Юхимівка колишнього Шаргородського району).

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 149 - 153, 157, 259 - 261 ЦПК України,

Суд, -

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпеченню позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної власності колишнього подружжя та поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку загальною площею 63, м.кв., в тому числі житловою площею 46,47 кв.м. право приватної власності на який зареєстровано на ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 08.11.2007, посвідченого Шаргородською державною нотаріальною конторою за реєстром № 5047 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 20153706).

У іншій частині заяви відмовити.

На підставі ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду в частині застосування заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали надіслати сторонам до відома.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити для виконання до Шаргородського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (23500, Вінницька область, місто Шаргород, вулиця Героїв Майдану, будинок 220).

Ім`я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 28.05.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 26.11.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Ухвалу постановлено та підписано 03.03.2021.

Головуючий суддя Т.О.Соколовська