Справа №751/6237/21
Провадження №2/751/1466/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі:

головуючого судді Карапути О.О.,

при секретарі Мулач Т.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Територіальний сервісний центр МВС 7441 РСЦ МВС в Чернігівській області, про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить визнати недійсним договір купівлі-прожажу транспортного засобу від 21 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з 29 травня 2015 року. За час перебування у шлюбі з 2015 року ними був придбаний за договором купівлі-продажу автомобіль AUDI A6, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Оскільки майно було придбано в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визнання прва власності на один із транспортних засобів та стягнути половину різниці вартості дорожчого транспортного засобу, в порядку поділу майна. Подружні стосунки між ними не склалися, позивач подала позов про поділ майна подружжя. Під час підготовчого судового засідання дізналася, що відповідач по справі ОСОБА_4 21 квітня 2021 року уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу AUDI A6, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Покупцем по даному договору є відповідач по справі ОСОБА_5 . Вважає, що договір купівлі-продажу автомобіля є недійсним.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшов Відзив на позовну заяву (а.с.34-37), у якому останній просив у задоволенні позовних відмовити повністю, оскільки позов не ґрунтується на законі та є недоведеним. Зазначає, що договір купівлі-продажу 74441/2021/2544179 транспортного засобу від 21.04.2021 року укладений між ним та ОСОБА_5 , останній придбав за 65000,00 грн автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_2 . Даний договір був оформлений та підписаний сторононами договору у територіальному сервісному центрі №7441 ГСЦ МВС в Чернігівській області в присутності адміністратора центру. Позивачка стверджує, що для відчуження автомобіля за договором купівлі-продажу потрібна була бути її письмова згода, оскільки вказаний у спірному правочині автомобіль є ціним майном, а такої згоди немає, тому договір підлягає визнанню недійсним. Хоча, він з позивачкою спільно вирішили продати згаданий вище автомобіль, виручені 65000,00 грн від продажу автомобіля ОСОБА_5 були витрачені на потреби їхньої сім`ї в період спільного проживання. Позивачка не вказала і не надала доказів, що автомобіль є цінним майном. Тому для укладення спірного правочину не потрібна була письмова згода позивачки.

Від відповідача ОСОБА_5 надійшов Відзив на позовну заяву (а.с.44-37), у якому останній просив у задоволенні позовних відмовити повністю, оскільки позов не ґрунтується на законі та є недоведеним. Даний договір був оформлений та підписаний сторонами договору у територіальному сервісному центрі №7441 ГСЦ МВС в Чернігівській області в присутності адміністратора центру. Зазначає, що являється добросовісним набувачем рухомого майна.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 14 вересня 2021 року відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче судове засідання.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 10 листопада 2021 року призначив по справі судове засідання.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, направила до суду свого представника, який у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, направили до суду свого представника, який у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзивах.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд саправи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.9).

25 вересня 2021 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.38).

04 листопала 2020 року, під час шлюбу, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №834 від 04.11.2020 року, ОСОБА_4 придбав автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_2 (а.с.40).

21 квітня 2021 року, відповідно до договору купівлі-продажу 7441/2021/2544179 транспортного засобу, ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_2 (а.с.13).

При цьому, позивачем письмової згоди на укладення даного договору купівлі-продажу транспортного засобу надано не було.

Згідно з положеннями ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За змістом ч. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в статті 203 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з правилами статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У статті 60 Сімейного кодексу України закріплено правило, за яким майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 3 ст. 65 Сімейного кодексу України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

За вимогами частин першої, другої статті 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Частиною четвертою статті 369 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18) зазначила, що у постановах від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15, від 27 січня 2016 року у справі № 6-1912цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-533цс16 Верховний Суд України висловив правову позицію, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18) від наведеного у цих постановах висновку Верховного Суду України відступила, зазначивши, що такий висновок суду суперечить принципу рівності як майнових прав подружжя, так і рівності прав співвласників, власність яких є спільною сумісною, без визначення часток.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення правочину позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК України та статті 215 ЦК України надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності.

При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи - контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору.

Судом встановлено, що у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули у власність автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_2 .

Вказане майно в силу положень ст. 60 Сімейного кодексу України є їхньою спільною сумісною власністю.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення з позовом до суду стало те, що раніше позивач зверталася до суду з іншим позовом - про поділ майна подружжя, під час розгляду якого дізналася, що автомобіль марки AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , відповідачем ОСОБА_4 відчужено без її на те згоди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не була обізнана про спірний правочин та своєї усної згоди на його укладення не надавала.

Судом також встановлено відсутність письмової згоди позивача на укладення оспорюваного правочину.

Наведене є порушенням вимог статей 63, 65 Сімейного кодексу України і відповідно до ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки AUDI A6, 2012 року випуску, оскільки такий договір виходить за межі дрібного побутового.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2019 року у справі № 438/462/14 (провадження № 61-23623св18), від 10 червня 2020 року у справі № 454/2786/17 (провадження № 61-975св20), від 01 березня 2021 року у справі № 753/10236/14 (провадження № 61-16403св20), від 22 квітня 2021 року у справі № 320/1897/14 (провадження 61-14353св20), у яких вирішувались близькі за змістом із цією справою спори, зокрема щодо недійсності правочину, вчиненого без згоди із співвласником відчужуваного майна.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_3 в повному обсязі та визнання недійсним договору купівлі-продажу 7441/2021/2544179 транспортного засобу від 21.04.2021 - автомобіля AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідченого Територіальним сервісним центром № 7441 ГСЦ МВС в Чернігівській області.

Вказаними вище висновками суду спростовуюся наведені у відзивах доводи про обізнаність позивачки про оспорюваний правочин, її згоду на укладення такого договору та відповідність його вимогам наведених вище положень законодавства.

Керуючись ст.ст.63, 65, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст.13, 202, 203, 204, 207, 208, 215 Цивільного кодексу України, на підставі ст.ст.12, 76, 77, 79, 81, 83, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Територіальний сервісний центр МВС 7441 РСЦ МВС в Чернігівській області, про визнання договору недійсним - задовольнити повністю.

Договір купівлі-продажу 7441/2021/2544179 транспортного засобу від 21 квітня 2021 року - автомобіля AUDI A6, 2012 року випуску, коричневого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - визнати недійсним.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. О. Карапута