Справа № 645/7764/21
Провадження № 2-з/645/171/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.,

за участю секретаря судового засідання Погудіної Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив прийняти заходи забезпечення позову та накласти арешт із забороною відчуження будь-яким способом, нерухомого майна, житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача вказує на те, що задоволення позовних вимог тягне певні майнові зобов`язання відповідача, а саме визнання права власності на 1/2 частину будинку, власником якого на цей час зазначено відповідача. Належність предмету спору саме відповідачу підтверджується договором купівлі-продажу. Оскільки відчуження частини будинку з боку відповідача на користь іншої особи унеможливить виконання рішення суду, тобто визнання права власності за ОСОБА_2 , просить суд забезпечити позов. З метою виконання рішення суду в подальшому при забезпеченні у майбутньому цивільного позову, оскільки є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне забезпечення позову шляхом заборони відчужувати будь-яким способом спірного майна. Поведінка відповідача, перепони користування позивачем будинком, свідчить про його можливі наміри відчуження спірного майна.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Підставою задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, а саме розпорядження відповідачем спірним майном, що може перешкодити виконанню судового рішення, якщо воно буде на користь позивача.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, предметом якого є будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту із забороною органам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення судом по суті вказаного позову та набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно договору купівлі-продажу від 10 червня 1976 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_3 .

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, слід зазначити, що заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмету спору.

Суд вважає, що достатніми та співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку є заборона вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи подальше розпорядження (продаж, дарування, обмін тощо) відповідачем ОСОБА_3 нерухомим майном будинком за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого ст.124 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з метою недопущення порушення прав осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення судом по суті позову ОСОБА_2 та набрання судовим рішенням законної сили.

Що стосується вимог заявника про накладення арешту на вищезазначене майно, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову у виді заборони вчинення відчуження є достатнім для забезпечення ефективного захисту оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 5ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Керуючись ст.ст.149-151,247 ЦПК України, суд-

УХАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

Накласти заборону вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 до вирішення судом по суті позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та набрання судовим рішенням законної сили..

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, 61000, м. Харків, Гімназійна набережна, 26) - для виконання.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу ОСОБА_3 .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днівз дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 23.12.2021 року.

Суддя І. В. Ульяніч