Провадження №2/523/6065/21
У Х В А Л А

"13" грудня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично квартира АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграда, буд. 68, кв. 34), Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (, місце знаходження, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д) про визнання права на житлову площу та встановлення факту зміни нумерації квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС», Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання права на житлову площу та встановлення факту зміни нумерації квартири.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.03.1990 року її батько ОСОБА_2 , (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) отримав ордер на вселення до житлової кімнати № 56 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , складом сім`ї 4 особи. Позивач зазначає, що на час смерті батька у вище вказаній квартирі була зареєстрована також її донька ОСОБА_3 .

Рішенням Виконавчого комітету ОМР від 30.07.2003 року № 437 змінено статус гуртожитку сімейного заселення та зобов`язано ТОВ «КОМПЛЕКС» відкриті особисті рахунку та укласти з мешканцями договори найму житлових приміщень. Суворовською районною адміністрацією 09.10.2003 року на підставі розпорядження № 1322 було затверджено план нумерації квартир, що розташовані в житловому будинку (колишній гуртожиток).

Позивач зазначає. що з невідомих їй причин, нумерації її квартири змінена не була. В подальшому, ТОВ «КОМПЛЕКС» було видано розпорядження №3/18 від 02.07.2018 року відповідно до якого було змінено договір найму житлового приміщення, та визнано позивача наймачем квартири АДРЕСА_2 . Однак, Департамент надання адміністративних послуг відмовив у здійсненні зміни перереєстрації місця проживання. На підставі викладеного позивач просить: встановити факт зміни нумерації житлового приміщення будинку АДРЕСА_3 з № 56 на № 26; визнати за ОСОБА_1 , право користування житловою квартирою АДРЕСА_4 , що є підставою для реєстрації ОСОБА_1 , в квартирі АДРЕСА_4 .

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст.ст. 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 року з 01 січня встановлений у розмірі 2270 гривень.

Як зазначено у ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно до п.1.2) ч.2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слід зазначити, що позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, а саме: встановлення факту зміни нумерації житлового приміщення та визнання права користування житловою квартирою АДРЕСА_4 , що є підставою для реєстрації ОСОБА_1 , в квартирі АДРЕСА_4 .

Згідно з нормами ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України №484-VIII від 22.05.2015 р. (з врахуванням змін) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та таким чином позивач мала надати суду платіжне доручення про сплату судового збору, відповідно та розміру та ставок судового збору встановлених на 2021 рік, тобто 908,00+908,00 =1 816 гривень.

Разом з цим, позивачем на підтвердження сплати судового збору надано квитанцію в розмірі: 908 гривень, що не відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати судового збору заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

З урахуванням викладеного, на підставі заявлених вимог та на виконання вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України, та на виконання вимог ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» позивачу ОСОБА_1 , необхідно надати суду: - платіжне доручення про доплату судового збору у розмірі: 908 гривень, що відповідатиме розміру та ставці судового збору за подання до суду позовної заяви, в якій об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, за платіжними реквізитами, які зазначені на офіційному веб-сайті Суворовського районного суду м. Одеси (веб-сайт: https://sv.od.court.gov.ua) або докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору та або зменшення розміру судового збору.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, необхідно дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 8, 175, 177, 185, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС», Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання права на житлову площу та встановлення факту зміни нумерації квартири - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі суду, а саме:

- надати платіжне доручення про доплату судового збору у розмірі: 908 гривень.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про залишення заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: