22-ц/804/3210/21
2-3375/07

Єдиний унікальний номер 2-3375/07
Номер провадження 22-ц/804/3210/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2021 року м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.,
секретар судового засідання Сидельнікова А.В.,
учасники справи:
заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Лівобережний відділ державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Лівобережний відділ державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в обґрунтування зазначив наступні обставини.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі 2-3375/07 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для виконання даного рішення суду 02.07.2011 року було видано виконавчий лист № 2-3375/07, який наразі перебуває на виконанні в Лівобережному ВДВС у м. Маріуполі (АСВП 52602126).

Стягувач ОСОБА_3 - мати заявника, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За батьком заявника ОСОБА_2 наявна заборгованість по сплаті аліментів за минулий період, проте на даний час аліменти з нього стягуються щомісячно. Утримання аліментів здійснюється на підставі постанови від 05.10.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Зазначені кошти надходять на депозитний рахунок Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі, проте отримати ці кошти заявник не має можливості, оскільки його мати - стягувач померла, а він не є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.

Посилаючись на положення ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», просив суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні (АСВП 52602126), відкритому Лівобережним відділом Державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на підставі виконавчого листа № 2-3375/07, виданого 18.11.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області, замінивши ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно. Доручити Лівобережному ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиціїх (м. Харків) перерахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі суми аліментів, що вже стягнуті з ОСОБА_2 , а також суми аліментів, які знаходяться на депозитному рахунку ВДВС.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі № 2-3375/07 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 02 листопада 2007 року та до досягнення дитиною повноліття, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував, що батько заявника ОСОБА_2 не позбавлений батьківських прав щодо сина ОСОБА_1 , заявника по справі. Тобто, він є напівсиротою, адже над ним не встановлено ані опіку, ані піклування, тому не існує іншої заінтересованої людини чи органу, який міг би звернутись із такою заявою та просити замінити сторону у виконавчому провадженні зі стягнення аліментів. Виконавче провадження не закрито, а постановлена ухвала позбавила ОСОБА_1 , як правонаступника стягувача ОСОБА_3 отримувати аліменти від батька на своє утримання.

Кошти стягнутих з батька аліментів надходять і зберігаються на депозитному рахунку Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі. Проте, отримати він їх не має можливості, оскільки стягувач - мати заявника померла, а сам отримати аліменти з депозитного рахунку він не може, допоки не буде замінено сторону стягувача.

Суд в ухвалі неправомірно зазначив, що вимоги заяви є необґрунтованими лише з тієї причини, що заявник не є стороною в судовому рішенні, яким призначались аліменти.

У випадку, якщо стягнуті з боржника грошові кошти не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, такі суми зараховуються до державного бюджету України. Тобто, стягнуті з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина зарахуються в державний бюджет України.

Учасники справи не скористалися своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити їх.

Представник заінтересованої сторони Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нечаєва Ю.М. до апеляційного суду не з`явилась, направила заяву з проханням розглядати справу без участі представника.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника заінтересованої сторони Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) справи в судове засідання, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_1 , його представника адвоката Іванову Т.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, заінтересовану особу ОСОБА_2 , який визнав вимоги заявника, просив задовольнити апеляційну скаргу також, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 13 листопада 2007 року у справі 2-3375/07 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

На виконання даного рішення суду Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя було видано 02.07.2011 року виконавчий лист № 2-3375/07, який перебуває на виконанні в Лівобережному ВДВС у м. Маріуполі (АСВП 52602126).

Стягувач ОСОБА_5 , мати заявника, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Лівобережним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с. 21).

Відмовляючи в задоволенні заяві, суд першої інстанції виходив з того, що твердження заявника, що він має право на отримання аліментів є необґрунтованими з огляду на зміст рішення суду про стягнення аліментів з його батька ОСОБА_2 на його утримання на користь його матері ОСОБА_3 , а також положення ст. 179 СК України, відповідно до якої аліменти можуть виплачуватися на ім`я батьків або інших законних представників дитини, які розпоряджаються аліментами, виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відтак, судом не встановлено правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Але погодитися із таким висновком суду неможливо.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Статтею 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Діти та особи, визнані судом недієздатними, реалізують свої права та виконують обов`язки, пов`язані з виконавчим провадженням, відповідно до вимог закону через своїх законних представників (ч. 2 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника (пп. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2007 року стягнуті аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 02 листопада 2007 року і до повноліття дитини.

Таким чином ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина за встановлених судом умов, визначених відповідно до закону.

Разом з тим, як вбачається зі справи, ОСОБА_1 не має можливості користуватися аліментами, оскільки його батько, який є його єдиним законним представником, є платником аліментів. ОСОБА_2 не позбавлений батьківських прав стосовно ОСОБА_6 , іншого законного представника, хто б мав право і обов`язок захистити інтереси неповнолітнього заявника, немає.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення й несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Батько заявника ОСОБА_2 , який є боржником у виконавчому провадженні (платником аліментів за рішенням суду, яке виконується належним чином), і тому не має можливості захистити інтереси дитини іншим шляхом, визнав вимоги ОСОБА_6 стосовно заміни сторони у виконавчому провадженні як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Отже, висновок суду про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у зв`язку з необґрунтованістю тверджень заявника щодо права розпоряджатися аліментами, не є правильним з огляду на зміст рішення суду, яким присуджено аліменти на утримання дитини, а також положення статті 179 СК України, оскільки в даному випадку основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини.

Визначене частиною п`ятою статті 15 Закону, статтею 442 ЦПК України право особи звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником передбачає право замінити сторону виконавчого провадження, а не заміну сторони виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин (закриття виконавчого провадження).

Правонаступництво сторін у виконавчому провадженні допускається на будь-якій стадії процесу.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з. п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Отже, з огляду на обґрунтованість апеляційної скарги, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України рішення підлягає скасуванню в частині відмови у вимогах про заміну стягувача з ухваленням нового рішення про задоволення таких вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Разом з тим підстав для задоволення вимог про необхідність доручити Лівобережному ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиціїх (м. Харків) перерахувати заявнику суми аліментів, що вже стягнуті з ОСОБА_2 , а також суми аліментів, які знаходяться на депозитному рахунку ВДВС, при зверненні до суду не наведено, об`єктивних обставин, які б свідчили про майбутнє порушення прав заявника як сторони виконавчого провадження, не вказано. Тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 376 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_6 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні АСВП 52602126, відкритому Лівобережним відділом Державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на підставі виконавчого листа №2-3375/07, виданого 18.11.2007 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя Донецької області, замінивши ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складений 28 грудня 2021 року.

Головуючий суддя Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

М.Ю. Лопатіна