Справа № 419/988/21
Провадження № 2/419/229/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О. М.,

при секретарі Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М. С.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новоайдарської селищної ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М. С.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , яка за життя була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу ОСОБА_1 , яка є онукою померлої.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні частки (паї) КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області, площею 1,42 умовних кадастрових гектарів кожний.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк спадщину після померлої ОСОБА_2 прийняла, подавши відповідну заяву до виконкому Новоохтирської сільської ради.

Позивач зазначила, що спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, тобто непрацездатні діти спадкодавця, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від обов`язкової долі в спадщині відмовилися, подавши відповідні заяви до нотаріуса.

Проте, при зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М. С., з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на земельні частки (паї) після смерті ОСОБА_2 , позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право на земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області.

На підставі вищенаведеного, позивач позбавлена можливості оформити право на спадкування спірних земельних часток (паїв), у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав, оскільки на день відкриття спадщини ОСОБА_2 належало право на земельні частки (паї) члена КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області.

Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.05.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.07.2021 р. справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Новоайдарської селищної ради І. Шопін у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ради, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус Щастинського районного нотаріального округу Кузьменко М. С. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від 25.10.2018 року серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 7).

ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серія НОМЕР_2 (а.с.15), копією свідоцтва про шлюб позивача серія НОМЕР_3 (а.с.16), копією свідоцтва про народження батька позивача серія НОМЕР_4 (а.с.17).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 22.06.2017 р. (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні частки (паї) КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області, площею 1,42 умовних кадастрових гектарів кожний.

Згідно з повідомленням відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 16.04.2021 року № 214/108-21 сертифікат на право на земельну частку пай КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та виданих Новоайдарською районною державною адміністрацією серія ЛГ №0093205 розміром 7,79 умовних кадастрових гектарів за № 443 від 05.04.2000 р. та серія ЛГ №0093206 розміром 7,79 умовних кадастрових гектарів за № 444 від 27.01.1997 р. на ім`я ОСОБА_2 . Розмір залишків земельної частки (паю) по сертифікатам серія ЛГ № 0093205 складає 1,42 умовних кадастрових гектарів та серія ЛГ №0093206 складає 1,42 умовних кадастрових гектарів (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом строк спадщину після померлої ОСОБА_2 прийняла, подавши відповідну заяву до виконкому Новоохтирської сільської ради (а.с.9).

ОСОБА_3 , який є сином померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.17), від обов`язкової долі в спадщині відмовився, що підтверджується копією заяви про відмову від спадщини (а.с.10).

Позивач зазначила, що спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, тобто непрацездатні діти спадкодавця, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від обов`язкової долі в спадщині відмовилися, подавши відповідні заяви до нотаріуса.

Разом з тим, судом встановлено, що з копії спадкової справи заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка надана до суду приватним нотаріусом Щастинського районного нотаріального округу Кузьменко М. С., ОСОБА_4 , який є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.18), подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с.42 - копія спадкової справи).

При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М. С., з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на земельні частки (паї) після смерті ОСОБА_2 , позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право на земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоне село» с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

При цьому, якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносинЗК України та Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Згідно Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особи, які мають право на земельну частку (пай) є колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку (стаття 1 Закону).

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно статті 3 вказаного Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (в редакції 2000 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації (пункт 6 Указу).

З аналізу вищезазначеного, суд доходить висновку про те, що бабуся позивача ОСОБА_2 за життя набула право на земельні частки (паї) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Червоне село», як така, що була членом колективного сільськогосподарського підприємства, проте, доказів того, що ОСОБА_2 за життя, у встановленому законом порядку, оформила право власності на земельні частки (паї) із земель колишнього КСП «Червоне село», позивачем суду не надано.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

За приписами ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування ( ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.12 та ч.1 ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів . Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.(п. 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року).

Таким чином, ОСОБА_2 за життя не отримала права власності на вищевказані земельні ділянки, а мала лише право на земельні частки (паї) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Червоне село».

За таких обставин, враховуючи перехід права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до ОСОБА_1 після смерті її бабусі ОСОБА_2 та втрату сертифіката, який підтверджував таке право спадкодавця, належним способом захисту прав позивача на спірне спадкове майно є визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, що узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 613/1289/17.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельні частки (паї) у порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі ОСОБА_2 , оскільки остання як спадкодавець не набула таке право за життя, що відповідає положенням 1218 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 обрала не вірний спосіб захисту порушеного права. У даному випадку належним способом захисту прав позивача на спірне майно є визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М. С. є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М. С. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О. М. Іванова