Справа № 132/1031/21
Ухвала

Іменем України

08 листопада 2021 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ставнійчук С.В..

за участі секретаря судового засідання Лисюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи в м. Калинівка клопотання відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства « Страхова група «ТАС» (приватне) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здоров`ю фізичної особи, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

27.07.2021 відповідач Приватне акціонерне товариство « Страхова група «ТАС» (приватне) подало до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовувало, тим, що20.07.2021 відповідачу стало відомо про наявність вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 27.05.2021 у кримінальному провадженні, в зв`язку з цим, цього ж числа відповідно до Закону № 1961 IV було здійснене страхове відшкодування ОСОБА_1 у повному обсязі в сумі 52579, 80 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лабик Р.Р. не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Засобами електронного зв`язку від адвоката Лабика Р.Р. 08.11.2021 за вх № Еп-2858 надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. В заяві представник підтвердив, що 20.07.2021 відповідачем було у повному обсязі виплачено страхове відшкодування , проте невирішеним залишається питання відшкодування судових витрат за подання позовної заяви. Зазначив, що відповідач при прийнятті рішення про зупинення виплати страхового відшкодування до набрання вироком законної сиди не вказав жодних обставин, які можуть бути встановлені вироком суду чи матеріалами кримінального провадження та які можуть вплинути на рішення страхової про виплату страхового відшкодування. Відсутність кінцевого рішення по кримінальному провадженню не є виключною обставиною, яка не дає можливості страховику виплатити страхове відшкодування у встановлені законом строки, вимоги про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у сумі 6000 грн підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача АТ «СГ «ТАС (приватне» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, засобами електронного зв`язку від представника відповідача 08.11.2021 за вх № Еп-2862 надійшла заява про здійснення судового розгляду у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 травня 2018 року у цивільній справі №404/251/17 (провадження №61-13405св18), відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Тому поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. У зв`язку з цим, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положенням ч.2 та ч.3 ст.49 ЦПК України право на розпорядження предметом спору наділений виключно позивач.

Разом з цим, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач не заявляв клопотання про відмову від позову чи про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Тому, на переконання суду, спір між сторонами справі залишився не вирішеним.

Відповідно до положення ст.209ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У зв`язку з цим, за наявності в провадженні суду спору про право, від розгляду якого позивач не відмовився, за результатами якого суд повинен ухвалити рішення по суті спору, суд не вправі закрити провадження у цивільній справі.

Тому у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у цивільній справі належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.13, ч.1 та ч.2 ст.49, ст.209, п.2 ч.1 ст.255, п.1 ч.1 ст.258, ст.260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (приватне) про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства « Страхова група «ТАС» (приватне) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здоров`ю фізичної особи, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Ставнійчук