Номер справи 623/4738/21
Номер провадження 2/623/1214/2021
РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2021 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Герцова О.М.

за участю секретаря Ардашевої Я.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Ізюмської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина. ОСОБА_2 мала у своїй власності гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач спадкоємцем за заповітом померлої, але оформити на себе нерухоме майно позбавлена можливості, оскільки втратила правовстановлюючі документи на спірне майно, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадкування в нотаріальному порядку. Просить суд визнати за нею право власності на гараж, що розташований заадресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Ізюмської міської ради надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладався на розсуд суду.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 19.02.2018 року (а.с. 5).

Відповідно до заповіту від 24 січня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С.І. та зареєстровано в реєстрі за № 523 - ОСОБА_2 все своє майно заповіла доньці ОСОБА_1 . (а.с.4).

В.о. завідуючою Ізюмської державною нотаріальною конторою Мірошниченко О. повідомлено, що спадкова справа після померлої ОСОБА_2 заведена за №171/2018, спадкоємцем є донька померлої ОСОБА_1 (а.с.21).

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до от. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, тому має право на спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст.1216;1217;1218;1219;1220;1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст.ст.316;317;318;319;321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.1216;1217;1218;1219;1220;1221,316;317;318;319;321 ЦК України, ст.ст.77,81,89,258,259,263,264,265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженка Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Герцов