ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6794/21 Справа № 205/246/21 Головуючий у першій інстанції:Приходченко О. С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Слуцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Заявник у своїй заяві посилалась на те, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/657/16-ц від 25 листопада 2016 року за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року залишено без змін. Також, постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року залишено без змін. 11 листопада 2020 року заявник в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про вчинення реєстраційних дій, а саме реєстрації права власності на 1/4 частину зазначеного будинку. Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №55177827 від 17 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, оскільки заяву про реєстрацію права власності подано на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а у судовому рішенні визначено 1/4 будинку АДРЕСА_1 , що унеможливлюють вчинення реєстраційних дій. Тому заявник просила встановити факт, що адреса, зазначена в рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області: « АДРЕСА_1 » є ідентичною адресі: « АДРЕСА_1 ».

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і змісту заяви, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року у цивільній справі №175/657/16-ц за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом визнано право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 (а.с. 4-6).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року у цивільній справі №175/657/16-ц залишено без змін (а.с. 7-9).

Постановою Верховного Суду від 10 червня 2018 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року залишено без змін (а.с. 10-15).

Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №55177827 від 17 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Відповідно до довідки №877 від 03 грудня 2020 року, виданої виконкомом Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Восточна та вул. Східна - це назви однієї і тієї ж вулиці у перекладі з російської мови на українську (а.с. 17).

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 статті).

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зазначена норма не передбачає встановлення в судовому порядку ідентичності, тотожності чи розбіжності у написанні адреси у судових рішеннях.

У якості підстави для відмови у вчиненні реєстраційної дії державним реєстратором зазначено, що заяву про державну реєстрацію подано на будинок АДРЕСА_1 , а у судовому рішенні зазначена адреса: АДРЕСА_1 , тобто, заявникові відмовлено через невідповідність адреси, зазначеної у її заяві, адресі, вказаній у рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, а не через розбіжність написання назви вулиці чи її переклад з російської на українську мову.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, приймаючи до уваги, що встановлення факту ідентичності адреси не підлягає вирішенню в порядку окремого провадження, - колегія дійшла висновку, що місцевий суд правильно відмовив заявникові в задоволенні заяви про встановлення факту.

Крім того, заявник, за наявності підстав, не позбавлений можливості звернутись до суду із заявою про виправлення описки в судовому рішенні (рішеннях) у цивільній справі №175/657/16-ц або із заявою про роз`яснення рішення у цивільній справі №175/657/16-ц, відповідно до положень статей 269, 271 ЦПК України.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова