Справа № 556/866/20
Провадження № 2/565/160/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Незнамової І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В.,

представника відповідача Христянович І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Володимирецької селищної ради (нині - Володимирецька селищна рада (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1666886 (один мільйон шістсот шістдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 березня 2021 року замінено відповідача Володимирецьку селищну раду (смт.Володимирець) Володимирецького району Рівненської області на правонаступника - Володимирецьку селищну раду (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати в користування ОСОБА_1 квартиру, яка має відповідати вимогам статей 48,50 Житлового кодексу України, однак Володимирецька селищна рада (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області умисно не виконує дану ухвалу суду. Позивач стверджує, що тривале невиконання судового рішення відповідачем завдало йому матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування матеріальної шкоди ОСОБА_1 вказує, що внаслідок невиконання рішення суду він позбавлений права отримати у користування житло з правом подальшої його приватизації та реалізації, позбавлений права отримати доходи від володіння житлом, що, на його думку, завдало йому збитків (шкоди) та позбавило доходів від реалізації такого житла. При цьому ОСОБА_1 зазначає, що його сім`я складається з чотирьох осіб: дружини - ОСОБА_2 , дочки - ОСОБА_3 , внука - ОСОБА_4 , тому враховуючи вимоги житлового законодавства, яким визначено площу житла на одну особу 21 м2 та додатково 19,5 м2 на сім`ю, для сім`ї, за його розрахунком, необхідно житло площею 94,5 м2. Як стверджує позивач, вартість спорудження 1 м2 житла у Рівненській області становить 12348,00 грн. згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій №286 від 01 жовтня 2019 року, а тому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду (збитки) для придбання житла, з розрахунку вказаної площі, в розмірі 1666886 (один мільйон шістсот шістдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 00 коп. за період невиконання ухвали суду, починаючи з 03 травня 2019 року по день подачі позову до суду - 11 червня 2020 року. Також стверджує, що надмірно тривале невиконання рішення суду завдало позивачу та його сім`ї моральної шкоди у зв`язку із порушенням права на отримання житла, що проявляється у душевних стражданнях, щоденному приниженні честі, гідності позивача як громадянина та його ділової репутації як адвоката, а також приниження членів його сім`ї. Таке значне накопичення негативних емоцій, стресу та переживань, негативно відображуються на його стані здоров`я, тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. за період невиконання ухвали суду, починаючи з 03 травня 2019 року по день подачі позову до суду - 11 червня 2020 року.

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій змінив позовні вимоги в частині періоду часу вчинення відповідачем бездіяльності, за який просить стягнути майнову та моральну шкоду, починаючи з 03 травня 2019 року на 18 березня 2020 року по день подачі позову до суду - 11 червня 2020 року.

03 серпня 2020 року Володимирецькою селищною радою (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, вважає, що останній не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування заподіяної матеріальної та моральної шкоди. При цьому, відповідач вказує, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року у справі №К-7011/09 встановлено спосіб виконання постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 05 червня 2007 року та зобов`язано Володимирецьку селищну раду Рівненської області придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, яка має відповідати вимогам статей 48,50 Житлового кодексу України. На думку відповідача позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача матеріальної шкоди (збитків) для придбання житла в сумі 1666886,00 грн. є по своїй суті заміною способу виконання рішення суду. Крім того зазначає, що позивач також не надав доказів заподіяння йому моральної шкоди, зокрема в позові не вказано які саме дії відповідача спричинили йому моральну шкоду та відобразились на позивачу як громадянину та як адвокату, не зазначено обґрунтованих міркувань щодо розрахунку розміру заподіяної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками. Відповідач зауважує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №460/2950/19 стягнуто з Володимирецької селищної ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. За таких обставин, на думку відповідача, позивач бажає двічі притягнути відповідача до відповідальності, звертаючись окремо із тотожними позовними вимогами в суди загальної та адміністративної юрисдикції.

13 серпня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій заперечив доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву та зазначив, що тривале невиконання Володимирецькою селищною радою (нині - Володимирецька селищна рада (Володимирецька селищна територіальна громада) рішення суду від 16 листопада 2011 року є продовженням цинічної і зухвалої поведінки відповідача із наведенням формалізованих, мнимих та удаваних рішень і дій без реального дотримання конституційного обов`язку щодо виконання судових рішень та не усунення порушеного житлового права його сім`ї. Окрім того, зауважує, що відповідачем також не виконана ухвала Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 червня 2008 року про стягнення на його користь грошових коштів в розмірі 164004 грн. 75 коп.

15 вересня 2020 року відповідачем подано до суду письмові пояснення, у яких відповідач зазначає, що позивач у відповіді на відзив наводить обставини, які не є підставою позову. Також відповідачем до пояснень додано ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 вересня 2019 року про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа в справі №6-а-4/08 про стягнення з Володимирецької селищної ради на користь ОСОБА_1 164004 грн. 75 коп. для придбання житла.

24 травня 2021 року відповідачем подано до суду додаткові пояснення, у яких, окрім доводів наведених у відзиві на позовну заяву, окремо зауважено, що ОСОБА_1 відмовився від запропонованого відповідачем житла, виділеного йому згідно рішення Володимирецької селищної ради від 07 листопада 2019 року №163, та має у власності сім`ї об`єкт незавершеного будівництва домоволодіння, що, думку відповідача, свідчить про спробу позивача ОСОБА_1 матеріально збагатитись за рахунок відповідача. На підтвердження вказаного, відповідачем до пояснень додано декларацію дружини позивача - ОСОБА_2 про доходи особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017, 2018, 2019 роки, фотоілюстрації домоволодіння, декларацію та повідомлення про початок будівництва.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився. Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, у якій позивач просить розгляд справи провести у його відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області - Христянович І.І. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву від 30 липня 2020 року, поясненнях від 11 вересня 2020 року, додаткових поясненнях від 20 травня 2021 року та уточненнях до додаткових пояснень від 24 травня 2021 року, поданих до суду відповідачем. Додатково представник відповідача звернула увагу на той факт, що позивач ОСОБА_1 неодноразово позивався до судів адміністративної юрисдикції про стягнення із відповідача матеріальної та моральної шкоди з підстав невиконання ухвали Вищого адміністративного суду від 16 листопада 2011 року, за результатами розгляду яких з Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області стягувалась моральна шкода. Поданий ОСОБА_1 позов, представник ОСОБА_5 вважає наміром позивача двічі притягнути відповідача до юридичної відповідальності, шляхом подання тотожних позовів в суди загальної та адміністративної юрисдикції, та таким, що спрямований на збагачення за рахунок відповідача. Також представник ОСОБА_5 зауважила, що відповідачем вчиняються активні дії на виконання ухвали суду про надання у користування ОСОБА_1 житла, однак останній відмовляється від таких пропозицій, зокрема позивач відмовився від запропонованого відповідачем йому житла, виділеного згідно рішення Володимирецької селищної ради від 07 листопада 2019 року №163, вважаючи, що запропоноване житло не відповідає вимогам ДБН.

Заслухавши представника відповідача Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області Христянович І.І., дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Підставами для такого висновку суду є наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу місцевого самоврядування при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується таким органом незалежно від його вини.

Отже, обов`язковими умовами відшкодування шкоди (майнової чи моральної) є наявність такої шкоди, неправомірність дій органу місцевого самоврядування та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та завданою шкодою.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи вимоги позовної заяви ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом статті 22 ЦК України майновою шкодою (збитками) є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, грошовим виразом майнової шкоди є збитки. Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазначені збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Судом встановлено, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року у справі №К-7011/09, за результатом розгляду касаційної скарги, абзац 2 резолютивної частини ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 червня 2008 року викладено у новій редакції: зокрема, змінено спосіб виконання постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 05 червня 2007 року та зобов`язано Володимирецьку селищну раду Рівненської області придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, яка має відповідати вимогам статей 48,50 Житлового кодексу України.

В подальшому, ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 вересня 2020 року визнанотаким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Володимирецьким районним судом Рівненської області 02 лютого 2009 року у справі №6-а-4/08 про стягнення з Володимирецької селищної ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 164004 грн. 75 коп., оскільки обов`язок майнового характеру про стягнення коштів з боржника повністю відсутній внаслідок зміни ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року судового рішення.

Окрім цього, із висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №817/2190/15 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області, про визнання незаконною бездіяльності, стягнення коштів та моральної шкоди, з приводу тривалого невиконанням ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року, постановленої у справі №К-7011/09, слідує, що стягнення з відповідачів коштів на відшкодування шкоди завданої їх незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю є безпідставними та не можуть бути задоволені, оскільки такі вимоги по своїй суті є заміною способу виконання рішення національного суду.

У вищевказаній постанові також зазначено, що чинне законодавство не передбачає можливості сплати коштів на придбання квартири замість надання квартири у користування, у зв`язку з цим обраний спосіб виконання судового рішення є помилковим. Даний спосіб міг би бутим можливим, за умови, коли відповідач буде зобов`язаний придбати за рахунок власних коштів жиле приміщення для передачі у користування позивача.

Тобто, обставини, встановлені цими рішеннями суду, які набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області матеріальну шкоду в розмірі 1666886 грн. 00 коп. для придбання житла, що є по своїй суті заміною способу виконання рішення суду, а не матеріальною шкодою.

При цьому, відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2016 року, яка набрала законної сили 27 квітня 2016 року, у справі №К-7011/09, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 05 червня 2007 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради Рівненської області про визнання бездіяльності неправомірною, виселення з наданням іншого житла та стягнення моральної шкоди, відмовлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди з Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області.

Вирішуючи вимоги позовної заяви ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.

Враховуючи роз`яснення п.3, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Пунктами 4, 5 зазначеної Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій чи бездіяльності, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №817/2190/15 залишено без змін постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року, якою стягнуто на користь ОСОБА_1 з Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн., завдану тривалим невиконанням ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року.

Також рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у справі №460/350/19, визнано протиправним та скасовано рішення Володимирецької селищної ради Рівненської області від 24 січня 2019 року №1557 «Про придбання приватизованого майна» щодо виконання на конкурсній основі судових рішень в частині забезпечення ОСОБА_1 житлом та стягнуто з Володимирецької селищної ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Крім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №460/2950/19 стягнуто з Володимирецької селищної ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Предметом спору у справі №460/2950/19 зазначена бездіяльність Володимирецької селищної ради Рівненської області щодо невиконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року з 03 травня 2019 року, тобто після винесення судового рішення у справі №460/350/19.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 22 червня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Володимирецької селищної ради Рівненської області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі №460/2950/19.

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області моральну шкоду в розмірі 500000 грн. 00 коп., обгрунтовуючи її бездіяльністю Володимирецької селищної ради Рівненської області щодо невиконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року за період з 18 березня 2020 року по день подачі позову до суду - 11 червня 2020 року.

При цьому зазначає, що моральна шкода, в цей період, полягає у тому, що він разом із членами сім`ї переживає постійні душевні та моральні страждання, перебуває в пригніченому стані, отримав значне накопичення негативних емоцій, стресу та переживань, які негативно відображаються як на його здоров`ї так і на ділових якостях, а також на репутації як адвоката, який не може захистити власні права.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди, як саме дії відповідача негативно відобразились на його здоров`ї та ділових якостях, репутації адвоката та громадянина, не зазначено з яких міркувань позивач виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, не наведено причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і наслідками.

Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди з Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2,3,81,89,263,264,265,268,352,354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Володимирецької селищної ради (Володимирецька селищна територіальна громада) Вараського району Рівненської області (34300, Рівненська область, смт.Володимирець, вул.Соборна, буд.№39, ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 27 вересня 2021 року.

Головуючий суддя І.М.Незнамова