Справа № 274/7877/21 Провадження № 2-з/0274/157/21
УХВАЛА
30.12.2021 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,
7.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить: на час до набрання законної сили рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі 274/7877/21 зупинити перешкоди в користуванні житлом, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом розпломбування приналежної до нього труби введення природного газу у цей дім та приведення запірного механізму (крану) на ній у робоче положення силами, засобами та за рахунок Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз", ЄДРПОУ 3344071.
В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що 10.12.2021 неправомірними діяннями відповідача припинено (обмежено) газопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 , що створило реальну загрозу для життя та здоров`я заявника та його дружини, фактично поставила сім`ю "на грань виживання", адже відключення газу відбулось без попередження, позаочі, взимку, в опалювальний період, газ необхідний не лише для приготування їжі, підігріву води, але й для обігріву житла, задоволення санітарних потреб, задля всебічного задоволення життєвих потреб. Будинок знаходиться біля річки, обдувається вітрами внутрішня система опалення здатна вийти з ладу внаслідок замерзання (по суті знищення), що потягне за собою ремонт з подальшою заміною всіх її елементів.
Заявник вказує про пропозицію щодо зустрічного забезпечення: вчинення договірних, за укладеним публічним договором, взаєморозрахунків на умовах договірної оплати реальних обсягів наданих послуг з розподілу газу в строк визначений платіжним документом (рахунками за послуги) відповідача. Така пропозиція слугує усуненню потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимогстатті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбаченихстаттею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом вимог цивільного процесуального закону, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.
Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
Фундаментними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до п.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Із заяви про забезпечення позову слідує, що ОСОБА_1 просить встановити обов`язок АТ «ОГС «Житомиргаз» вчинити певні дії з відновлення газопостачання до домоволодіння.
Фактично заявлена ОСОБА_1 як забезпечення позову вимога становить собою самостійний спір з приводу правомірності відключення житла від газопостачання та підключення будинку до мережи газопостачання. Вимога заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та відновлення постачання природного газу, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, є окремим способом захисту порушених прав, яким і скористався останній , подавши позовну заяву, в якій просить:
- зобов`язати відповідача припинити дії вчинені 10.12.2021 у формі фактичного припинення/обмеження надання послуг з розподілу природного газу побутовому споживачу ОСОБА_1 , ЕІС-код: ЕІС56ХМ11В97282143D;
- відновити становище, яке існувало до порушення, а саме станом на 09.12.2021, шляхом зобов`язання відповідача за його рахунок відновити фактичне надання послуг з розподілу природного газу побутовому споживачу ОСОБА_1 , ЕІС-код: ЕІС56ХМ11В97282143D, особовий рахунок НОМЕР_1 .
Тому, розглянувши таку вимогу та задовільнивши її передчасно суд вирішить питання щодо задоволення частини позовних вимог по суті, що суперечить ч.10 ст.150 ЦПК України.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципу змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
За таких обставин, заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник тотожні задоволенню заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача відновити постачання природного газу.
Крім того, заяву про забезпечення позову щодо зобов`язання АТ «ОГС «Житомиргаз» розпломбування приналежної до нього труби введення природного газу у дім та приведення запірного механізму (крану) на ній у робоче положення, не може бути розглянута судом без належної перевірки безпечності відновлення газопостачання.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 151-153, 353, 354 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позов - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Б. Большакова