ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/1367/18
номер провадження 6/695/194/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю секретаря судового засідання - Біленко Н.Г.,

приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області - Недоступа Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

в с т а н о в и в:

приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М.звернувся до суду з поданням, в якому просить звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належить боржнику, як спадкове майно внаслідок прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ..

У судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. подання підтримав та просив задовольнити.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича перебуває виконавче провадження ВП 66702104 з примусового виконання виконавчого листа №695/1367/18 від 09.10.2019, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 31490,86 грн. та 11500 доларів США.

Згідно відповіді на запит Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 25.10.2021 № 1845/21-16, заведено спадкову справу № 347/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка заведена за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 . На теперішній час спадкова справа знаходиться без руху. До відповіді додано: копію заповіту від 29.07.2013, відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповідала належну їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ; копію заяви ОСОБА_1 від 23.10.2014 про прийняття всієї спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення Комунального комерційного підприємства «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 22.11.2021 № 1209, станом на 2003 рік право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , 1/1 частка, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 16.10.1996, виданого ВП ЖКГ.

Приватним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника та здійснення примусового виконання виконавчого документа направлені запити до Пенсійного фонду України, Територіального сервісного центру 7141 Регіонального сервісного центру МВС України у Черкаській області, Головного управління Держпродспоживслужби України у Черкаській області, Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби морського та річкового транспорту України.

Згідно відповідей установ, до яких направлялися запити, встановлено, що офіційних джерел доходу у ОСОБА_1 немає, транспортні засоби за ним не зареєстровано.

06.09.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, та належать ОСОБА_1 .

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно частин 3, 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини 10 статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , який у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

До спадкового майна належить нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 .. Станом на 22.11.2021 власником даного майна зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3статті 46 цього Кодексу).

Зважаючи на наведене ОСОБА_1 , як єдиній особі, що звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з 23.10.2014 належить спадкове майно, в тому числі зазначена вище квартира.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбовляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Отже, неотримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право еа спадщину саме по собі не може перешкоджати виконанню судового рішення, яке набрало законної сили.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд в постанові від 11.05.2021 у справі № 554/4712/15-ц.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не зареєстрував право власності в установленому законом порядку та дана обставина перешкоджає виконанню судового рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість подання приватного виконавця про звернення стягнення на квартиру, яка не зареєстрована в установленому законом порядку.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку, для виконання виконавчого листа по справі № 695/1367/18.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення буде складено 28.12.2021.

Суддя: К.М. Ушакова