Ухвала

03 березня 2021 року

м. Київ

справа № 210/5371/20

провадження № 61-3246ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодженням здоров`я.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він працював у шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого отримав професійне захворювання. Висновком медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) від 21 березня 2006 року йому первинно встановлено 30 % втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, третя група інвалідності. При наступному переогляді висновком МСЕК від 21 лютого 2006 року та 20 березня 2007 року йому повторно встановлено 30 % втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, третя група інвалідності. Висновком МСЕК від 17 березня 2008 року йому повторно встановлено 40 % втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, третя група інвалідності. При наступному переогляді висновком МСЕК від 23 лютого 2010 року та 12 березня 2012 року йому повторно встановлено 40 % втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, третя група інвалідності. Висновком МСЕК від 25 березня 2014 року йому повторно встановлено 40 % втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, третя група інвалідності.

Із вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, та йому завдана моральна шкода, оскільки він позбавлений можливості реалізовувати свої звички.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд стягнути із відповідача на його 188 920,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 85 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходу фізичних осіб. В іншій частині вимог позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків і пов`язане з виробництвом, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених статтями 153, 237-1 Кодексу законів про працю України, для відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача. ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є правонаступником Рудоуправління імені Кірова та особою, що несе відповідальність щодо відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діяв в інтересах та від імені ОСОБА_1 , задоволено частково. Апеляційну скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишено без задоволення. Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року змінено у частині розміру відшкодування моральної шкоди, стягнутого із ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , збільшивши такий розмір із 85 000,00 грн до 120 000,00 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Частково змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що місцевим судом не у повній мірі враховано характер отриманого позивачем професійного захворювання, відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоров`я потерпілого, який погіршується, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Із урахуваннях встановлених обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, із 85 000,00 грн до 120 000,00 грн.

24 лютого 2021 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року розгляд цієї справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 січня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами справи.

Отже, суди попередніх інстанцій визнали цю справу малозначною.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди у розмірі 188 920,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга містить посилання на те, що рішення у цій малозначній справі оскаржується до суду касаційної інстанції на підставі підпункту «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» мотивує тим, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики стосовно правонаступництва майнових прав і обов`язків Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», оскільки суди раніше дотримувалися іншої позиції, ніж суди в цій справі, щодо цього питання.

Наведені доводи не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки неоднакове вирішення судами в інших справах питання правонаступництва Державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» (з урахуванням наданих сторонами доказів) не свідчить про наявність проблеми у застосування норм права. Посилання заявника на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року у справі № 212/2526/16-ц, при розгляді якої судом з наданих сторонами доказів не було встановлено факту правонаступництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відносно Криворізького державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова», не заслуговує на увагу, оскільки у справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, судами встановлено, що на момент передачі до складу Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» майна державного підприємства «Рудоуправління імені Кірова» закон передбачав перехід прав та обов`язків від однієї юридичної особи до іншої з моменту переходу майна, а тому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» як правонаступник Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» є також правонаступником шахти «Північна» Рудоуправління імені Кірова ВО «Кривбасруда».

З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що розгляд касаційної скарги ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» забезпечить єдність судової практики і є пріоритетним у порівнянні з малозначним характером справи.

Щодо доводів заявника про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для заявника виняткове значення, Верховний Суд зазначає, що поняття значного суспільного інтересу та винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення.

Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що ця справа є малозначною, а тому за відсутності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судові рішення, ухвалені у цій справі, не підлягають касаційному оскарженню.

При цьому зі змісту оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року вбачається, що апеляційним судом у резолютивній частині роз`яснено, що вказане судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик