Справа № 738/1700/19
№ провадження 2-др/738/1/21
У Х В А Л А
02 березня 2021 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області в складі:
судді - Волошиної Н.В.,
з участю секретаря судового засідання - Донець Г.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Березнянська селищна рада Менського району Чернігівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2021 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Березнянська селищна рада Менського району Чернігівської області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Зобов`язано ОСОБА_4 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_1 , а саме земельною ділянкою площею 0,2554 га, кадастровий номер 743055300:0-1:008:0009, розташованою по АДРЕСА_1 , шляхом знесення навісу в1-1, розташованого по АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 384,20 грн судового збору та 4576,32 грн витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

09 лютого 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до Менського районного суду Чернігівської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу, в якій просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у сумі 14000 грн..

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що під час укладення договору про надання правової допомоги вона сплатила своєму представнику адвокату Кулініч К.В. за надання правової допомоги 14000 грн, будь-які квитанції про сплату нею таких витрат їй не було надано. Останній раз зі своїм представником зустрічалася в судовому засіданні 20 січня 2021 року, жодних документів після ухвалення судом рішення з нею не підписувала. Просила зазначені витрати стягнути з відповідача на її користь.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні просив заяву представника позивача про стягнення витрат у розмірі 14000 грн залишити без розгляду, оскільки докази їх понесення були надані поза межами строку, встановленого частиною 8 статті 141 ЦПК України. Окрім того, зазначив, що представник позивача не надав належних доказів понесення витрат у розмірі 14 000 грн, оскільки квитанцій про оплату таких послуг суду не надано. Вважає, що надані стороною позивача додаткова угода №1 до вказаного договору та акт прийняття-передачі наданих послуг судових витрат (суми гонорару за надану правничу допомогу за Договором №110/20 від 21 жовтня 2020 року) від 02 лютого 2021 року не є безумовною підставою для відшкодування витрат на правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір не доведений, документально не обґрунтований, у договорі про надання правничої допомоги від 21 жовтня 2020 року не визначено порядок обчислення гонорару (погодинна оплата, фіксований розмір, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо). Також вважає, що витрати на правничу допомогу не підлягають до задоволення ще й з тих підстав, що позивач та її представник відповідно до вимог статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору не подали суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які очікували понести у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог; у такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку передбаченому статтею 270 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Згідно з положенням пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При прийнятті 21 січня 2021 року рішення судом було вирішено питання щодо розподілу судового збору та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Як убачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_1 з 04 листопада 2020 року була адвокат Кулініч К.В., яка діяла на підставі договору про надання правничої допомоги №110/20 від 21 жовтня 2020 року, укладеного між Адвокатським бюро Катерини Кулініч «Скай Лоерс» в особі керуючого бюро Кулініч К.В. та Петрусенко Л.М. та ордеру серії ЧН №106252 від 04 листопада 2020 року.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Кулініч К.В. до заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу було додано копії додаткової угоди №1 до вказаного договору та акту прийняття-передачі наданих послуг судових витрат (суми гонорару за надану правничу допомогу за Договором №110/20 від 21 жовтня 2020 року) від 02 лютого 2021 року.

Остання до закінчення судових дебатів у справі зробила заяву про наміри подати докази понесення судових витрат позивачем у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області у даній справі ухвалено 21 січня 2021 року.

Строк для подачі таких доказів закінчувався 26 січня 2021 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана ОСОБА_3 05 лютого 2021 року, а надійшла до суду 09 лютого 2021 року, тобто зі спливом строків, передбачених положенням статті 141 ЦПК України.

Крім того, наданий представником позивача акт прийняття-передачі наданих послуг судових витрат (суми гонорару за надану правничу допомогу за Договором №110/20 від 21 жовтня 2020 року) датований 02 лютого 2021 року, тобто також після спливу строку на подачу доказів понесення судових витрат, визначеного частиною 8 статті 141 ЦПК України.

Водночас з тим, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що будь-яких документів зі своїм представником після ухвалення судового рішення не підписувала, останній раз зустрічалася з нею в судовому засіданні 20 січня 2021 року.

Станом на час прийняття судом рішення у цій справі у матеріалах справи були відсутні будь-які докази про понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу.

Вже після прийняття рішення у цій справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, представник позивача надала копії договору про надання правничої допомоги №110/20 від 21 жовтня 2020 року, укладеного між Адвокатським бюро Катерини Кулініч «Скай Лоерс» в особі керуючого бюро Кулініч К.В. та Петрусенко Л.М., додаткової угоди №1 до вказаного договору та акту прийняття-передачі наданих послуг судових витрат (суми гонорару за надану правничу допомогу за Договором №110/20 від 21 жовтня 2020 року) від 02 лютого 2021 року, згідно з якими розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану правову допомогу складає 14 000 грн..

За таких обставин, суд вважає, що представник позивача пропустила строк для подання доказів понесених витрат, при цьому вона не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску.

Посилання представника позивача на те, що копію судового рішення від 21 січня 2021 року вона отримала 02 лютого 2021 року суд не бере до уваги, оскільки строк, передбачений частиною 8 статті 141 ЦПК України, обчислюється з дня ухвалення рішення суду, а не з дня отримання його копії.

Відповідно до частини другої статті 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з цим суд вважає, що заяву про вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу необхідно залишити без розгляду, оскільки докази були надані представником позивача поза межами строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 133, 134, 137, 141, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Березнянська селищна рада Менського району Чернігівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Повний текст ухвали виготовлений 09 березня 2021 року.

Суддя Н.В. Волошина