КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/8993/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

В Голосіївський районний суд міста Києва звернулось Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ, позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) в якому просило стягнути з відповідача на користь МТСБУ в рахунок відшкодування майнової шкоди 56 227,50 грн. та судовий збір у розмірі 1 921 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 06 липня 2016 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 , в результаті якої, автомобіль «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Оскільки на час зіткнення транспортних засобів, відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому власник пошкодженого автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі звіту про визначення матеріального збитку № 5116 від 31липня 2016 року, МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 56 227,50 грн., а отже, набуло права подати регресний позов до винної особи, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 56 227,50 грн. - суму сплаченого страхового відшкодування та 1 921,00 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, просив рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він не заперечує свою провину у вчиненні ДТП та свій обов`язок щодо відшкодування МТСБ витрат, які спричинені від ДТП, але він не погоджується із сумою, яку позивач заявив до відшкодування в порядку регресу та вважає її необгрунтованою і завищеною.

Єдиною причиною судового спору, як вказав відповідач в апеляційній скарзі стало некоректне відображення МТСБ суми відшкодування на ремонт ТЗ потерпілої за наслідками ДТП та не приведення коригування зазначеної суми до розміру реальних витрат. Зокрема вказує, що у матеріалах справи відсутні докази про наявність пошкоджень транспортного засобу ОСОБА_2 на суму 151 803,19 грн. Зазначає, що з наданої позивачем Ремонтної калькуляції, для відновлення ТЗ потерпілої необхідно витратити 151 803,19 грн., але до цієї суми безпідставно включено роботи та матеріали на суму 132 399,54 грн., які не пов`язані з ДТП, що не було враховано судом.

Посилається на те, що Звіт № 5116 від 31 липня 2016 року не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить фотографічних зображень та будь-яких інших підтверджень пошкодження ТЗ потерпілої на суму 132 399,54 грн. Судом неправильно застосовано норми матеріального права: ч.1 ст. 1191 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року № 1891 «Про затвердження Методики оцінки майна», Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи приписи частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 липня 2016 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року, яка є чинною, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.5).

Вказаною постановою суду встановлено, що 06 липня 2016 року о 17 год. 45 хв., ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Святошинській, 23 в м. Києві, керуючи автомобілем «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 "б" та 13.1 Правил дорожнього руху України не дотримався безпечної швидкості та дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого, останній автомобіль відкинуло на автомобіль "Міцубісі" номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 (а.с. 11).

На час дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПРАТ «Українська транспортна страхова компанія» (Поліс № 7739869 із строком дії з 22 січня 2016 року по 21 січня 2017 року) а.с.8.

В подальшому, 08 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 6).

Згідно звіту № 5116 від 31 липня 2016 року визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 31 липня 2016 року складає 63 524,28 грн. ( а.с.12-13).

В довідці № 1 МТСБУ від 29 червня 2016 року зазначено, що ОСОБА_2 підлягає виплаті страхове відшкодування в сумі 56 277,50 грн. (а.с.21).

На підставі наказу № 7561 від 04 жовтня 2016 року, МТСБУ платіжним дорученням № 7561 рв від 04 жовтня 2016 року виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 56 277,50 грн. (а.с.22).

Листом за № 26083 від 04 жовтня 2016 року МТСБУ запропонувало ОСОБА_1 в досудовому порядку погасити заборгованість по виплаченому ОСОБА_2 страховому відшкодуванню в сумі 56 277,50 грн. (а.с.49).

Згідно висновку № 33703/20-54/33704/20-52 від 02 лютого 2021 року комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06 липня 2016 року, власнику автомобіля "БМВ 523і" номерний знак НОМЕР_2 , станом на 06 липня 2016 року складає 63 396,41 грн.

У експертному висновку зазначено, що визначити чи могли механічні пошкодження на автомобілі "БМВ 523і" номерний знак НОМЕР_2 , зафіксовані у звіті № 5116 від 31 липня 2016 року, утворитися внаслідок ДТП, яка відбулася 06 липня 2016 року за участю автомобіля «Шевролет» номерний знак НОМЕР_1 , в рамках даного дослідження неможливо у зв`язку з недостатністю наданих матеріалів (а.с. 157 - 165).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки постановою Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КПАП України, внаслідок якого, потерпілій ОСОБА_2 пошкодженням належного їй автомобіля марки "БМВ 523і" номерний знак НОМЕР_2 , заподіяно матеріальну шкоду і МТСБУ сплатило їй страхове відшкодування в розмірі 56 227,50грн., то відповідно до положень ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 38.2, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплачене страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Колегія суддів погоджується із такими вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК Українипередбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За правилами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В підпункті «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) зазначено, що моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Пунктом 38.2.1 ст. 38 вказаного Закону передбачено, що МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, МТСБУ відповідно до вимог пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в сумі 56 277,50 грн. згідно звіту вартості матеріального збитку № 5116 від 31 липня 2016 року. Після сплати страхового відшкодування Моторно (транспортне) страхове бюро України набуло право зворотної вимоги (регресу) до власника, водія транспортного засобу, винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин, суд першої інстанції, оцінивши всі наявні докази у справі, дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог МТСБУ про стягнення із ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з виплатою ОСОБА_2 страхового відшкодування в сумі 56 277,50 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про невідповідність вимогам чинного законодавства Звіту № 5116 від 31 липня 2016 року на підтвердження розміру збитків, про те, що судом першої інстанції не враховано, що Звіт не містить фотографічних зображень та будь-яких інших підтверджень пошкодження ТЗ.

Так, у ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зазначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У п.86 Постанови Кабінету Міністрів України № 1891 від 10 грудня 2003 року «Про затвердження методики оцінки майна» вказано, що оцінка реальних збитків, що є наслідком розкрадання, нестачі, знищення, псування колісних транспортних засобів, проводиться згідно з Методикою, затвердженою Мінюстом та Фондом державного майна.

Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції при вирішення питання про встановлення розміру шкоди, обгрунтовано прийнято до уваги висновок комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи № 33703/20-54/33704/20-52 від 02 лютого 2021 року, яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 06 липня 2016 року, власнику автомобіля "БМВ 523і" номерний знак НОМЕР_2 , станом на 06 липня 2016 року складає 63 396,41 грн.

Вказаному висновку не суперечить і Звіт № 5116 від 31 липня 2016 року, складений оцінювачем дорожніх транспортних засобів ОСОБА_3 , яким визначено розмір збитків у сумі 63 524,28 грн.

Колегія суддів вважає, що Звіт № 5116 від 31 липня 2016 року відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що Звіт не містить фотографічних зображень, не спростовує висновку про розмір заподіяної шкоди.

Виплачене МТСБУ потерпілій ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 56 227,50 грн. не перевищує розміру збитків, визначених Звітом товарознавчого дослідження № 5116 від 31 липня 2016 року та висновком комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи № 33703/20-54/33704/20-52 від 02 лютого 2021 року.

Аналізуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про порушення Голосіївським районним судом міста Києва при розгляді справи норм процесуального права, а саме: неврахування судом того, що Звіт № 5116 від 31 липня 2016 року є неналежним доказом на підтвердження характеру та обсягів пошкодження транспортного засобу; відмова в клопотанні про допит в якості свідка ОСОБА_4 - спеціаліста по ремонту та технічному обслуговуванню автомобілів марки «БМВ»; відсутність у рішенні суду належної оцінки письмовим доказам, наданих відповідачем на спростування інформації, наведеної у Звіті № 5116 від 31 липня 2016 року, підлягають відхиленню, так як такі, що не призвели до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги про неправильне застосування Голосіївським районним судом міста Києва норм матеріального права та порушення норм процесуального права висновків суду не спростовують на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Так як Голосіївський районний суд міста Києва розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар