Номер справи 623/4704/21
Номер провадження 2-о/623/191/2021
РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі:

головуючого судді Герцова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Ардашевої Я.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ізюмська міська рада Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, якою просить встановити факт проживання однією сім"єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 1988 року вона почала проживати в своєму будинку по АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 . Під час спільного проживання вони були пов"язані спільним побутом, вели спільне господарство, турбувалися один за одного, вели спільний бюджет, сіпльно утримували житло. Спільних дітей не мали. Після сметрі ОСОБА_2 заявниця у справі звернулася до приватного нотаріуса з заявою про вступ у спадщину за законом, відповідно до якого відкрито спадкову справу, але їй запропоновано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем без шлюбу.

Ухвалою суду від 01 грудня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами окремого провадження.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Заінтересована особа представник Ізюмської міської ради Бондаренко О. у судове засідання не з`явився, надав заява про слухання справи у його відсутність, при винесенні рішення покладався на розсуд суду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 2021 року, виданого Ізюмським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №1216, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізюм Харківької області.(а.с.4).

З наданого витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.11.2021 року виданого приватним нотаріусом Чистовим С.Ю. зазначено, що заведено спадкову справу у реєстрі за номером: 68646895, номер у нотаріуса 89/2021, спадкодавець ОСОБА_2 (а.с.7).

Головою квартального комітету №21 ОСОБА_4 надано довідку про склад сім"ї, де зазанчено, що ОСОБА_2 дійсно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 1989 і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 (а.с.9).

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 21 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

З 1 січня 2004 року вступив в дію Сімейний кодекс України. Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім"єю, але не знаходяться в шлюбі між собою, майно, яке придбане ними за час сумісного проживання належить їм на праві спільної сумісної масності, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. На це майно розповсюджується положення глави 8 Сімейного кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно спільно проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживала з померлим ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.4, 12, 81, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М.Герцов