Справа № 212/3503/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2020 року позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) в якому просив стягнути з останнього заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2013 по 01 травня 2020 року у розмірі 30765,35 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 7083,52 гривень, 3% річних у розмірі 2183,71 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Власником квартири за вказаною адресою є ОСОБА_1 , який також і зареєстрований за даною адресою та не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2020 року. Оскільки відповідач не здійснює оплату за отримані послуги з централізованого опалення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 серпня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, рішення суду від 26 серпня 2020 року скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

19 липня 2021 року судовий розгляд не відбувся через неявку учасників справи.

07 вересня 2021 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, просив відмовити у позові, посилаючись на те, що він, хоча і є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , але не є споживачем послуг відповідача, оскільки у нього в квартирі встановлено автономне опалення, і квартиру від`єднано від мережі теплопостачання, і в період з жовтня 2013 року по травень 2020 року підприємство позивача жодним чином не надавало йому послуги з централізованого опалення. Крім того, відповідач не погодився із розрахунком вартості послуг, а саме позивачем не надано доказів встановлення теплового лічильника на будинок АДРЕСА_2 , проходження ним планової перевірки, а також актів використання теплової енергії, зняття показів, розрахунок вартості спожитої енергії, виходячи із встановлених тарифів та площі квартири, а також відсутні як такі рішення органів місцевого самоврядування та відповідних уповноважених органів державної виконавчої влади щодо встановлення у спірний період цін (тарифів) на теплову енергію. Окрім цього, заявив про пропуск відповідачем позовної давності на звернення до суду з даним позовом, оскільки заявлений до стягнення період з жовтня 2013 року, тоді як позивач звернувся з позовом 26.05.2020, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності до вимог заборгованості, нарахованим до 26.05.2017. Просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

10 вересня 2021 року судовий розгляд був відкладений за клопотанням представника позивача у зв`язку з її перебуванням у відпустці.

29 вересня 2021 року судовий розгляд відкладений через неявку учасників справи на 04 листопада 2021 року.

114 жовтня 2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому позовні вимоги підтримані у повному обсязі, при цьому представник послалася на те, що позивач на виконання своїх зобов`язань, як суб`єкт господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії надав житлово-комунальні послуги за адресою відповідача належної якості. Відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє споживача від цивільно-правової відповідальності. Щодо встановленого автономного опалення у квартирі відповідача послалася на встановлений законом порядок відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів, при цьому, на думку представника позивача, будь-яких доказів, які б підтверджували законність відключення відповідача від системи централізованого опалення в квартирі, власником якої є відповідач, останній не надав. Зауважила, що єдиним належним та допустимими доказом відключення квартири від системи централізованого опалення є відповідний акт про відключення, який є затвердженим постійно діючою міжвідомчою комісією, а також звертала увагу на те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплат за послуги опалення.

04 листопада 2021 року, 23 листопада 2021 року, 13 грудня 2021 року судові засідання відкладені за клопотаннями відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у наданому суду клопотанні просила розглянути справу, призначену до розгляду на 29.12.2021, без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Від відповідача надійшла письмова заява про проведення розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила), надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та є власником житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , і цей факт не оспорюється сторонами (а.с. 15, 91-93).

Відповідно до Інформації про нарахування по рокам та детальної виписки з особового рахунку, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за централізоване опалення за період з жовтня 2013 року по травень 2020 року складає 30 765,35 грн. (а.с. 6-7).

Відповідно до копії листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради від 28.02.2006 за № 855/8 ОСОБА_1 погоджено відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для чого йому необхідно отримати технічні умови в АТ «Криворіжгаз» та проект, розроблений проектною організацією, після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору постачання теплової енергії до ДП «Криворізька теплоцентраль» (а.с. 97).

Як вбачається з копії Акту, підписаного виробником робіт ПП «Термогазбуд», ОСОБА_1 , представником ВАТ «Криворіжгаз», у квартирі АДРЕСА_3 02.10.2010 встановлено газовий лічильник (а.с. 96).

19.10.2010 був складений та підписаний зазначеними вище особами Акт приймання в експлуатацію газифікованого об`єкту про надання дозволу здійснити врізання та запуск газа (а.с. 95).

Відповідно до копії Акту № б/н від 01.04.2012 представник КПТМ та абонент ОСОБА_1 мкрн. Зарічний, 6/104 склали акт про те, що при обстеженні приміщення встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення, гарячого водопостачання; система гарячого водопостачання демонтована; у приміщенні встановлено автономне опалення 04.12.2011 (а.с. 55).

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4 (далі Порядок), не передбачена можливість відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремої квартири у багатоквартирному будинку, а відключення окремого багатоквартирного будинку за заявою власника (власників) будинку вирішується постійно діючою міжвідомчою комісією, створеною органом місцевою самоврядування або місцевим органом виконавчої влади відповідно до розділу 2 вищезазначеного Порядку.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання послуг з постачання тепла.

Разом з тим, судом з наданих відповідачем копій документів встановлено, що дозвіл на встановлення автономного опалення наданий відповідачу у 2006 році, натомість автономне опалення встановлено лише у жовтні 2010 року, тобто у період дії вище наведених законодавчих актів, які передбачали відповідну процедуру та умови встановлення такого опалення.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на отримання дозволу міжвідомчої комісії, після чого мали б звернутися до позивача для отримання технічних умов на влаштування автономного опалення та відповідно до яких мав би бути розроблений робочий проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП, а також для розірвання договору на постачання теплової енергії.

Таким чином, діюче законодавство та нормативні акти не передбачають відключення окремої квартири у багатоквартирному будинку від централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно нарахування плати за надані послуги проводиться правомірно.

Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Дослідивши розрахунок заборгованості, а саме Інформацію про нарахування по рокам із зазначенням періодів нарахування, перерахування, оплати послуг, детальну виписку з особового рахунку із зазначенням нарахувань та оплати послуг опалення, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних (а.с. 6-8), суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості відповідача по оплаті послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2013 року по травень 2020 року в сумі 30765,35 грн., а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 7083,52 грн. та 3% річних в сумі 2183,71 грн.

З урахуванням викладеного, доводи відповідача ОСОБА_1 щодо неправомірного нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання у зв`язку із фактичним невикористанням відповідачем цих послуг через наявність автономної системи опалення у квартирі, суд відхиляє, оскільки споживачем не дотримано порядку відключення квартири від мереж централізованого опалення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Отже, на думку суду, обставини порушення відповідачем оплати за спожиту теплову енергію є доведеними у межах суми заборгованості у розмірі 30 765,35 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 просив застосувати наслідки спливу позовної давності

За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з червня 2017 року по травень 2020 року, що становить 18126,02 грн.

Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ «Криворізька теплоцентраль» просило суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з жовтня 2013 року по травень 2020 року у сумі 7083,52 грн. та три відсотки річних за цей же період у сумі 2183,71 грн., з врахуванням заявленої у позовній заяві суми боргу у розмірі 30765,35 грн., при цьому позивачем на підтвердження цих сум був наданий детальний розрахунок із визначенням інфляційних витрат та 3% річних за кожний період із зазначенням суми заборгованості за кожен місяць.

Однак, оскільки судом визначена до стягнення заборгованість в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 18126,02 грн., то і суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 646,65 грн. та 653,56 грн. відповідно.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 18126,02 грн., інфляційні витрати у розмірі 646,65 грн., 3 % річних у розмірі 653,56 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1029,98 грн.

Керуючись ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 19, 24 Закону України «Про теплопостачання», Правилами надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4, ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 18 126,02 гривень, суму індексу інфляції в розмірі 646,65 гривень, 3% річних у розмірі 653,56 гривень, всього 19 426 (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір в розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 98 коп.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено та підписано 29 грудня 2021 року.

Суддя: О. В. Колочко