ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 638/10543/20

провадження № 22-ц/818/5573/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

Відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року, ухвалене суддею Невеніциним Є.В.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.05.2018 року у розмірі 45400,59 грн, яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 42598,22 грн та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2802,37 грн., а також судові витрати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалось на те, що 23.05.2018 року відповідач ОСОБА_1 , звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву, в якій визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. В анкеті зазначено: прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку, засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з договором. Також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та або банком з використанням електронного цифрового підпису, отримала кредит у розмірі 45 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, про що підписала заяву від 23.05.2018 року, що разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.5.3 -5.6. підпунктами 5.15-5.19 передбачена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 23.05.2018 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит. Однак, через порушення зобов`язань за кредитним договором у відповідачки утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу нею не погашена, в зв`язку з чим банк був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.05.2018 року, що складається з тіла кредиту, у розмірі 16 375 (шістнадцять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 93 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму сплаченого судового збору у розмірі 758 (сімсот п`ятдесят вісім) грн. 19 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права та не в повному обсязі досліджено матеріали справи. Зазначав, що між сторонами було погоджено усі істотні умови договору в частині процентної ставки, пені та комісії. Підписуючи анкету-заяву відповідач приєдналася та була ознайомлена з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою «Monobank», таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Укладення між банком та відповідачем договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифах та Паспорті не свідчить про неукладеність договору. Відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування клієнтом та банком електронного цифрового підпису. Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право стягнути з відповідача фактично отриману суму кредитних коштів, проте, комісію та пеню у письмовому вигляді сторонами погоджено не було, а Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані відповідачем. Оскільки, відповідачем долучена виписка за картковим рахунком з якої вбачається, що станом на 23.04.2020 року розмір заборгованості становить 40481,59 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховувались відсотки на залишок поточної заборгованості, які списувались з рахунка відповідача. Проте, вказаний розмір відсотків не узгоджений сторонами умовами кредитного договору, а відтак це підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідача підлягає саме сума неповернутих коштів, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі № 545/2248/17. Таким чином з тіла кредиту необхідно виключити нараховані та списані відсотки на залишок поточної заборгованості у розмірі 24105,66 грн., а відтак тіло кредиту, що підлягає стягненню становить 16 375,93 грн (40481,59-24105,66).

Судова колегія не в повній мірі погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг "Monobank" від 23.05.2018 року та положень ст.ст. 509, 526 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує у повному обсязі та станом на 23.04.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 45 400,59 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42 598,22 грн. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 802,37 грн.

Підписанням цього договору ОСОБА_2 ) також підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав із примірником у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, вона беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодилася з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє їй шляхом надсилання повідомлень на мобільний додаток (а. с. 11).

До позовної заяви позивачем разом з іншими документами надано копію Витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» з зазначенням, що дані умови розміщені на офіційному веб-сайті.

Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 45400,59 грн (заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за пенею і комісією).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банком до позову долучена виписка за картковим рахунком з якої вбачається, що станом на 23.04.2020 року розмір заборгованості становить 45400,59 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з червня 2018 року по квітень 2020 року банком нараховувались відсотки на залишок поточної заборгованості, які списувались з рахунка відповідача в загальному розмірі 24 105,66 грн.

При цьому даних про те, в якому розмірі відповідачем були витрачені кошти за отриманою карткою за цей же період, матеріали справи не містять.

Частину із сплачених коштів позивачем безпідставно було спрямовано на погашення відсотків, між тим, анкета-заява від 23 травня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків.

Оскільки анкета-заява від 23 травня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, правові підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками відсутні, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження № 61-20093св19).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки за період з червня 2018 року по квітень 2020 року Банком було списано нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості у розмірі 24105,66 грн., а отже, з тіла кредиту необхідно виключити нараховані та списані відсотки на залишок поточної заборгованості у розмірі 24105,66 грн, а відтак тіло кредиту становить 16375,93 грн (40481,59-24105,66).

Однак, судова колегія не вповній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції щодо суми стягнення, виходячи з наступного.

Станом на 23.04.2020 року сума заборгованості ОСОБА_1 перед Банком становить 45400,59 грн., з яких: 42598,22 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 2 802,37 грн.- заборгованість за пенею та комісією. За період з червня 2018 року по квітень 2020 року Банком було списано нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості у розмірі 24105,66 грн.

Виходячи з вищевикладеного сума заборгованості по тілу кредита ОСОБА_1 перед Банком становить :18 492,56 грн.( 42598,22 грн.- 24 105,66 грн.).

Що стосується вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 802,37 грн., судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в їх задоволенні, виходячи з наступного.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Оскільки анкета-заява від 23 травня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату пені та комісії, правові підстави для покладення на відповідачку обов`язку по сплаті заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2802,37грн. відсутні.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору про стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає зміні в частині суми стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором від 23 травня 2018 року.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що кошти фактично отримані позичальником, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачки підлягає стягненню часткова заборгованість за тілом кредиту в розмірі 18 492,56 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, оскільки банк, долучаючи до апеляційної скарги виписку з особового рахунку відповідача, тобто новий доказ, який не був досліджений судом першої інстанції, жодним чином не обґрунтував неможливість подання цього доказу до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає дану справу за наявними в ній доказами, що відповідає положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що сума сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з позовом становить 2 102,00 грн., за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції становить 3 153,00 грн. (а.с. 1, 84).

Сума судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» та є пропорційною задоволеним позовним вимогам, становить 2 243,10 грн. (856,18 грн. судовий збір за подання позовної заяви, 1386,92 грн. судовий збір за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банку» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року - змінити.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.05.2018 року у розмірі 18 492,56 грн.(тіло кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 243,10 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова