Ухвала

04 березня 2021 року

м. Київ

справа № 149/1568/19

провадження № 61-6866св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Хмільницьке лісове господарство» про визнання наказу про звільнення незаконним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 грудня 2019 року у складі судді Войнаревич М. Г. та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2020 року у складі колегії суддів: Стадника І. М., Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Державного підприємства «Хмільницьке лісове господарство» (далі - ДП «Хмільницьке лісове господарство») про визнання наказу про звільнення незаконним.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2020 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «Хмільницьке лісове господарство» про визнання наказу про звільнення незаконним, відмовлено.

Вирішено питання щодо судових втрат.

У квітня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у який просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 грудня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині визнання наказу про звільнення незаконним та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У липні 2020 року ДП «Хмільницьке лісове господарство» подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усуненя недоліків, ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 149/1568/19, витребувано справу з суду першої інстанції.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 700/63/18, від 03 квітня 2019 року у справі № 520/3689/16-ц, від 18 липня 2019 року у справі № 456/2368/16, від 26 червня 2018 року у справі № 714/395/17, від 03 липня 2019року у справі № 161/6283/16-ц, від 07 червня 2018 року у справі № 465/6964/15-ц та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

У липні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

У липні 2020 року ДП «Хмільницьке лісове господарство» подало клопотання про закриття касаційного провадження у справі № 149/1568/19.

Клопотання мотивовано тим, що предметом судового розгляду у цій справі є спір, що виник з трудових відносин щодо поновлення позивача на роботі та стягнення з відповідача втраченого середнього заробітку. Вінницький апеляційний суд проводив розгляд цієї справи як малозначної, оскільки ціна позову не перевищувала ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справа є незначною складності, що підтверджується ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 лютого 2020 року та постановою Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2020 року. Позивачем подано касаційну скаргу на судові рішення у справі, що визнана малозначною. Проте касаційна скарга не містить передбачені пунктом 2 частини третьої статті 386 ЦПК України підстав для подання касаційної скарги на судові рішення у малозначних справах.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень процесуального закону, суд має право віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що суди попередніх інстанції віднесли цю справу до категорії малозначних як справу незначної складності на підставі пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. Не встановлено таких підстав і Верховним Судом.

Частиною першою статті 396 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: 1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги; 2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося; 4) після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом; 5) після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Враховуючи, що відповідачне зазначив обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може закрити касаційне провадження, клопотання ДП «Хмільницьке лісове господарство» про закриття касаційного провадження у справі № № 149/1567/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 260, 389, 396, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державного підприємства «Хмільницьке лісове господарство» про закриття касаційного провадження у справі 149/1567/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 грудня 2019 року у та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2020 року відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Хмільницьке лісове господарство» про визнання наказу про звільнення незаконним призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов