Справа № 135/1482/21
Провадження № 2/135/405/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24.12.2021 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської загальноосвітньої школи I-III ступенів №3 про визнання протиправним наказу про відсторонення від роботи,

ВСТАНОВИЛА:

21 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовною заявою до Ладижинської загальноосвітньої школи I-III ступенів №3 та просила визнати протиправним та скасувати наказ відповідача про відсторонення позивача від роботи та поновити її на роботі; зобов`язати відповідача виплатити їй невиплачену заробітну плату за весь час незаконного відсторонення від роботи.

Перевіривши відповідність позовної заяви вимогам, викладеним в статтях 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з таких підстав.

Так, вимоги до позовної заяви і документів, що до неї додаються, закріплено у положеннях статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Однак, в порушення вимог даної статті позивач не зазначила ціни позову.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не надано суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору, послалася на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом позовної заяви та наведених позивачем мотивів, нею оспорюється наказ про відсторонення від роботи та фактично порушується питання про допуск до роботи, адже позивача не звільнено, а лише відсторонено. Використання нею певної назви матеріально-правової вимоги не змінює дійсної суті вимоги.

За відсутності наказу про звільнення - відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - не є стягненням заробітної плати.

Отже, оскільки предметом позову є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання нею своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади/роботи/професії, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника, її доводи про наявність пільг при зверненні до суду із зазначеним у заяві питанням з підстав, наведених у позові, судом не приймаються.

У постанові Верховного Суду у справі №728/2955/18 від 10.01.2019 вказано, що починаючи з 01.09.2015 позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №369/10046/18, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою.

Пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Закон України «Про судовий збір» не визначає (постанова Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі 761/943/18).

Крім того, в своїй постанові від 27.04.2021 у справі № 182/729/17 Верховний Суд висловив думку про те, що згідно з ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Із положень приписів ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1,2 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Тобто, заробітна плата, яку просить стягнути позивач, за своєю суттю є середнім заробітком за час вимушеного прогулу, що не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2 270 грн.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 908 грн 00 коп.

Також п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, в порушення пункту 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову та обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Відтак позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві заявлені нею позовні вимоги, а саме: за вимогу немайнового характеру - визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн 00 коп., та за вимогу майнового характеру - зобов`язання виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - після визначення ціни позову.

Також всупереч положенням п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору та надасть суду відповідний платіжний документ, - позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною і підлягає поверненню позивачеві.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Отже, суд вважає за необхідне надати позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків у спосіб:

- сплати судового збору за позовну вимогу немайнового характеру /визнання незаконним та скасування наказу і акту про відсторонення від роботи/ у розмірі 908 грн, та за вимогу майнового характеру /зобов`язання виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи/ - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - після визначення ціни позову, та надання суду відповідного платіжного документу;

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у Вінницькій області/м. Ладижин/22030101. Код отримувача (ЄДРПОУ) 37979858. Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.). Номер рахунку (IBAN) UA0002916. Код класифікації доходів бюджету 22030101. Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

- зазначення у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про судовий збір», статтями 175, 177, 184, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ладижинської загальноосвітньої школи I-III ступенів №3 про визнання протиправним наказу про відсторонення від роботи залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали заява підлягає поверненню.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України https://lgm.vn.court.gov.ua/.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя