Чортківський районний суд Тернопільської області

У Х В А Л А
про забезпечення позову
05 березня 2021 року Справа № 608/431/21
Номер провадження2-з/608/1/2021
Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л. М. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа, яка може отримати статус учасника справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАВІЛОН АГРО», -
04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа, яка може отримати статус учасника справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАВІЛОН АГРО», в якій вказав, що 30.07.2018 року між ним та ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» було укладено договір поворотної фінансової допомоги. У відповідності до п. 1.1 Договору він зобов`язався передати ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» у власність грошову суму коштів, в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, а позичальник зобов`язався повернути вказану суму позики у визначений цим Договором строк. Згідно з п. 2.1 Договору сума позики за даним Договором становить 149 000,00 гривень. П. 2.2 Договору встановлено, що Позикодавець зобов`язаний протягом дії даного Договору, передати Позичальнику позику, яка становить грошову суму коштів, визначену п. 2.1. цього Договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, що зазначений в цьому Договорі,, або передачі таких коштів Позичальнику готівкою. Позичальник має право повернути позику як в готівковій так і в безготівковій формі, в порядку та на умовах передбачених цим Договором (п. 2.3 Договору). Відповідно до п. 3.1 Договору Позичальник зобов`язаний повернути Позику, отриману за даним Договором, до 30 вересня 2020 року. Розділом 4 Договору визначено порядок повернення позики. З настанням строку повернення позики, який встановлений п. 3.1 даного Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позичальнику позику у вигляді суми грошових коштів, що була передана Позикодавцю за цим Договором, шляхом перерахування їх на банківський рахунок чи передання коштів Позикодавцю готівкою (п. 4.1 Договору). Позика вважається повернутою в момент передання Позикодавцеві грошових коштів, передбачених даним Договором або ж їх зарахування на банківський рахунок (п. 4.2 Договору). Після повернення Позичальником всієї грошової суми коштів у вигляді позики Позикодавцю, останній зобов`язаний на вимогу Позичальника надати довідку (розписку) про повернення таких коштів за цим договором (п. 4.2 Договору). ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» протягом тривалого часу (більше 5 місяців) не повертає йому, отримані у позику кошти, на його неодноразові звернення взагалі не реагує. До цього часу ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» не повернуло навіть частини коштів, що б свідчило про намір, хоч із порушенням умов Договору, але все ж таки виконати свої зобов`язання. Така поведінка ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» дає підстави про наявність наміру уникнути повернення суми позики. Зазначені обставини свідчать про наявність реальної загрози порушення його прав, як позивача та неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позову. Вказує, що в нього відсутня інформація про діючі банківські рахунки ТОВ «ВАВІЛОН АГРО», рух коштів по них та наявність коштів на цих рахунках. Однак, у власності ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» є комплекс нежитлових приміщень, загальною площею 6010,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 246801926 від 03.03.2021року У зв`язку із цим, з метою забезпечення позову вважає необхідним накладення арешту на це майно. Разом з тим, у відповідності до вказаної вище інформаційної довідки, зазначені вище приміщення набуті ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» у власність на підставі акту приймання-передачі майна до статутного капіталу товариства від 30.07.2019, тобто, вони внесені до статутного капіталу учасником товариства. У зв`язку із цим, вони можуть бути не тільки відчужені ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» шляхом продажу чи дарування, а також вибути із власності ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» шляхом повернення учаснику товариства чи виділення його частки у натурі, зокрема, у відповідності до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», тобто через корпоративні відносини учасника ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» з цим товариством. А отже, такий вид забезпечення позову як арешт цих приміщень є недостатнім. За таких обставин, з метою унеможливлення вибуття зазначених приміщень із власності ТОВ «ВАВІЛОН АГРО» та недопущення уникнення виконання судового рішення боржником, вважаю слід вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище майно та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, державним і приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно зазначено майна.
Дослідивши заяву та додані до неї письмові докази, вважаю, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає з таких мотивів.
Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема, в тому, чи між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову (які не факт, що настануть в майбутньому); з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством обов`язів.
Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких будуть порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17.07.1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних прав і свобод 1950, Перший протокол та протоколи № 2,4,7,11 Конвенції.
Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляду справ Конвенцію та практику суду, яку джерело права.
В статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Вивчивши клопотання про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими в майбутньому позовними вимогами, з врахуванням практики Європейського Суду з право людини, приходжу до висновку про необґрунтованість наведених у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви доводів, та недостатність наданих доказів для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки не має достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду та у цьому випадку будуть порушені права та інтереси стягувача.
Заявником не надано даних про оцінку вказаного вище майна для можливості зробити оцінку співрозмірності цих заходів до подання позову.
Відтак, заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (04.11.1950р.), ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 149-154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа, яка може отримати статус учасника справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВАВІЛОН АГРО - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/431/21

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л . М. Запорожець

Копію ухвали видано " " ________________ року.

Секретар: