Справа №: 398/502/20
провадження №: 2/398/110/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" лютого 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Джаз Ойл» нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 29 246,49 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до 23 вересня 2019 року працював на посаді оператора заправних станцій у ТОВ «ДЖАЗ ОЙЛ». З квітня 2019 року має заборгованість з виплати заробітної плати в загальному розмірі 29 246,49 грн. Крім того, просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення по дату ухвалення рішення та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Від позивача надійшла заява, в якій він просив позовні вимоги задовольнити повністю, в тому числі стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення по дату ухвалення рішення, оскільки відповідач на даний момент йому заробітну плату не виплатив та розглядати справу у його відсутність. Крім того зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.

Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

23 вересня 2019 року позивача звільнено з посади оператора заправних станцій ТОВ «Джаз Ойл» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача.

На підтвердження розміру нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивачем подано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року, довідку з ПФУ та виписку по особовому банківському рахунку.

Із зазначених доказів вбачається, що відповідачем була нарахована позивачу заробітна плата за квітень 2019 року в розмірі 5 067,97 грн. та за травень 2019 року в розмірі 4 432,08 грн. В той же час, доказів про нарахування заробітної плати та про її розмір за червень вересень 2019 року позивачем не надано.

Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при звільненні відповідачем не виконано вищезазначені вимоги чинного законодавства України, а тому з нього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по нарахованій, але не виплаченій у день звільнення заробітній платі в розмірі 9 500,05 грн. (за квітень та травень 2019 року).

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок).

Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період, а після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Позивачу за квітень та травень 2019 року нарахована заробітна плата в розмірі 9 500,05 грн.

Отже, середньоденний заробіток позивача становите: 226,19 грн. (9 500,05 грн./42 дня (квітень 2019 року 20 робочих днів, травень 2019 року 22 робочих дня) = 226,19 грн.).

Відповідно до норм тривалості робочого часу на кожний рік з часу звільнення позивача, тобто починаючи з 24 вересня 2019 року, по день розгляду справи, кількість робочих днів становить 349 днів.

Враховуючи, що відповідач в день звільнення позивача та на момент розгляду справи не провів з останнім повний розрахунок, то позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 24 вересня 2019 року по 14 лютого 2021 року включно в розмірі 78 940,31 грн. (349 робочих дні х 226,19 грн. = 78 940,31 грн.).

За правилами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги характер правопорушення, ступінь фізичних та душевних страждань позивача, який у зв`язку із невиплатою заробітної плати відповідачем опинився в складних життєвих обставинах, оскільки він був позбавлений можливості купувати продукти харчування, платити за комунальні послуги.

Керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 9 500,05 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 вересня 2019 року по 14 лютого 2021 року включно в розмірі 78 940,31 грн. та 5 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно з п. п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Визначаючи розмір стягнення заробітної плати за один місяць суд враховує, що заборгованість зі сплати заробітної плати за квітень 2019 року становить 5 067,97 грн.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу щодо стягнення виплат, належних позивачу при звільненні, від сплати якого звільнено позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в розмірі 840,80 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Також, враховуючи часткове задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 210,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (адреса місцезнаходження: 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26Д, офіс 1, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але невиплачену заробітну плату при звільненні, з урахуванням сум податків та зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають утриманню Товариством з обмеженою відповідальністю ««Джаз Ойл»» при виконанні судового рішення, в розмірі 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 05 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (адреса місцезнаходження: 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26Д, офіс 1, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 вересня 2019 року по 14 лютого 2021 року включно в розмірі 78 940 (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок) гривень 31 копійку, з урахуванням сум податків та зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають утриманню Товариством з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» при виконанні судового рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (адреса місцезнаходження: 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26Д, офіс 1, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (адреса місцезнаходження: 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26Д, офіс 1, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл» (адреса місцезнаходження: 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 26Д, офіс 1, ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 5 067 (п`ять тисяч шістдесят сім) гривень 97 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 15 лютого 2021 року.

Суддя О.В.Авраменко