Справа № 604/1285/20
Провадження № 2-о/604/8/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності трудової книжки НОМЕР_1 , виданої відділом кадрів Львівського керамічного заводу 15 вересня 1978 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що 15 вересня 1978 року ОСОБА_1 видано трудову книжку, де її дані вказані як « ОСОБА_3 ». Під час підготовки документів для призначення пенсії ОСОБА_1 виявила, що у трудовій книжці існують розбіжності щодо написання запису її імені, де зазначено « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 ». Оскільки внести виправлення у трудову книжку неможливо, а тому, з причини безпосереднього породження юридичних наслідків, а саме оформлення документів на призначення пенсії, виникла необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим представник заявника просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа - представник Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області подала заперечення, у якому просить у задоволенні заяви відмовити, мотивуючи тим, що у заяві не зазначено жодних доказів, які б підтверджували, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка заповнена 15 вересня 1972 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_3 » належить саме заявнику. Крім того як, убачається із змісту заяви, встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме право на пенсію, що у відповідності до Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31 березня 1995 року є підставою для відмови в прийняття заяви до розгляду в окремому провадженні.

В судове засідання представник заявника не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

В судовому засіданні судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 08 лютого 1996 року, прізвище, ім`я та по-батькові заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таке ж прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться у картці фізичної особи - платника податків від 13 грудня 2004 року.

Також, як убачається із свідоцтва про народження № НОМЕР_3 від 23 грудня 2004 року, та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 17 грудня 1983 року, прізвище заявника - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, у відповідності до трудової книжки НОМЕР_1 , яка заповнена відділом кадрів Львівського керамічного заводу 15 вересня 1978 року на російській мові убачається, що ім`я власника документа « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п.12 постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином судом встановлено, що заявнику ОСОБА_1 належить трудова книжка НОМЕР_1 , видана 15 вересня 1978 року відділом кадрів Львівського керамічного заводу, проте запис імені в даному документі не збігається з іменем цієї особи, вказаним у паспорті громадянина України, внаслідок чого заявник позбавлена можливості щодо виникнення юридичних наслідків у майбутньому, зокрема виникнення права на отримання пенсії.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу є підставною та підлягає до задоволення, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Керуючись статтями 2, 76-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , адреса реєстрації: с. Галущинці Підволочиського району Тернопільської області, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 15 вересня 1978 року відділом кадрів Львівського керамічного заводу на ім`я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Сташків Н.Б.