Справа № 366/2024/21
Провадження № 2-о/366/21/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Іванківськй районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Гончарука О.П.,

з участю секретаря: Онищенко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Іванків Київської області за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України за станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. Мотивуючи вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область, та його виховував батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати заявник не пам`ятає, оскільки вона їх покинула, коли він був маленьким. На початку 1991 року він переїхав з батьком в Київську область, Іванківського району, с.Сидоровичі, де є проживає на даний час. Свідоцтво про народження заявника батько вчасно не оформив, тому до школи не ходив. Паспорту СРСР, громадянину України не отримував. При зверненні у відповідні органи отримував усні відмови в оформленні свідоцтва про народження та паспорту. У 2017 році звернувся по допомогу до БФ «Право на захист» та подав до суду заяву про встановлення факту народження. 12.03.2020р. отримав рішення Іванківського районного суду Київської області про встановлення факту народження. 17.02.2020р. заявник отримав свідоцтво про народження. 23.03.2020р. подав заяву до Іванківського районного відділу ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області щодо видачі йому паспорта громадянина України. 28.03.2020р., та отримав відмову, з тих підстав, що заявник не надав документів з фотокарткою, особу не встановлено та належність громадянська України не була підтверджена.

Заявник ОСОБА_1 та його представник-адвокат Ткаченко Л.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. В подальшому надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримали.

Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби в м. Києві та області в судовому засіданні проти заявленої вимоги заперечував, та підтримав доводи висловлені в письмових поясненнях наданих суду.

Заслухавши заявника, його представника, представника заінтересованої особи, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Заявник ОСОБА_1 просить суд встановити його особу, місце народження та бажає отримати паспорт громадянина України, а тому звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991р. та на 13.11.1991р.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 12.03.2020р. встановлено факт народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Старовірівка Нововодолазькорго району Харківської області. Визнано батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України,уродженця с.В.Паладь Виноградівського району Закарпатської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( паспорт НОМЕР_1 ) /а.с.11-14/.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження, яке видав відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (серії НОМЕР_2 ) /а.с.9/.

Згідно довідки виданої виконкомом Сидоровицької сільської ради №446 від 04.08.2017р. ОСОБА_1 проживає в селі Сидоровичі Іванківського району Київської області з травня 2013 року по теперішній час без реєстрації /а.с.10/.

З наданої суду довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №336 від 14.09.2021р. вбачається, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, про те, що він дійсно проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 , з 01.02.1991 року по грудень 1996 року разом з батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (згідно АДРЕСА_2 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучі допитаними судом, кожен окремо пояснили суду, що вони знають ОСОБА_1 з 1991 року, в той час він проживав на території України. Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є батьком заявника.

Крім того, суду надані письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно з якими, повідомили суду, що знають заявника з дитинства, та зазначили, що з 1991 року по теперішній час він проживав в с.Жміївка Іванківського району Київської області.

Свідок ОСОБА_7 , є сусідкою заявника ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 була громадянською дружиною батька заявника.

Реалізація права заявника отримати громадянство України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_5 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, який має юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами заявник підтвердив факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13.11.1991 року.

Заявнику ОСОБА_1 встановлення факту про його постійне проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, необхідне для реалізації належних прав як громадянина України в майбутньому, тому враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 4, 10-13, 57, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, положеннями Закону України «Про громадянство України» та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Старовірівка, Нововодолазький район, Харківська область.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України за станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.12.2021 року.

Суддя: О.П. Гончарук