ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 646/1219/20

провадження № 22-ц/818/5405/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Харківводоканал»

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року, ухвалене суддею Тесліковою І.І., -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач мешкає та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та є споживачем послуг позивача, однак свої обов`язки щодо сплати коштів за послуги, що надаються КП «Харківводоканал» не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, індекс інфляції та три відсотки річних від простроченої суми в сумі 9714 грн. 17 коп., яка складається з: суми за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2014 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 5888 грн. 41 коп., суми за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2014 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 2944 грн. 77 коп.; інфляційні витрати 631 грн. 93 коп.; 3% річних від простроченої суми 249 грн. 06 коп., та судові витрати.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року з урахуванням ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 березня 2021 року про виправлення описки позов КП «Харківводоканал» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 6489,61 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 3640,62 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 1968, 00 коп.; інфляційні витрати 631 грн. 93 коп.; 3% річних від простроченої суми 249грн. 06 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» судовий збір у розмірі 1 404,25 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм процесуального права, просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог позовної заяви. Просить стягнути з КП «Харківводоканал» на його користь моральну та матеріальну шкоду, якої він зазнав у зв`язку з невиконанням вимог Законодавства України та договору про надання послуг на який посилається позивач у своїй позовній заяві.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, оскільки представниками КП «Харківводоканал» не зроблено перерахунку щодо надання відповідачу неякісних послуг. Посилається на неодноразові звернення як у письмовому так і усному вигляді до представників підприємства з вимогою встановити факт надання неякісних послуг та зробити перерахунок відповідно до наданих послуг, що підтверджується актами про обстеження квартири , в якій зареєстрований та мешкає відповідач. Крім того, зазначає, що на його неодноразові звернення щодо усунення перешкод в отриманні відповідних послуг, тобто послуг відповідної якості, він отримував лише листи- відповіді, жодних дій на виконання його вимог позивачем виконано не було. Також вказує, що між позивачем та ним, як споживачем, не було укладеного договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Харківводоканал» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач належним чином не виконував обов`язки щодо оплати комунальних послуг, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за останні три роки. Оскільки має місце заборгованості щодо оплати комунальних послуг наявні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова.

Згідно даних картки абонента відповідач є користувачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 .

Даних про статус квартири, в якій проживає відповідач, матеріали справи не містять і таких доказів сторони не надали.

Будинок по АДРЕСА_2 є багатоквартирним, обладнаний центральною системою водопостачання та водовідведення.

Відповідач вищеназвані послуги сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2014 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 5888 грн. 41 коп., суми за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2014 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 2944 грн. 77 коп.

Також, позивачем були нараховані інфляційні витрати в розмірі 631 грн. 93 коп.; 3% річних від простроченої суми 249 грн. 06 коп.

Оскільки рішення суду позивачем не оскаржується, а відповідачем оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог (як вбачається із змісту апеляційної скарги), тобто в частині стягнення заборгованості за надання послуг з водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 3640,62 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 1968, 00 коп.; інфляційні витрати 631 грн. 93 коп.; 3% річних від простроченої суми 249 грн. 06 коп., тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядається.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон).

Згідно п.5, 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послу.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Частиною 1 ст.26 Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановленому законом чи договором розмірах.

Як свідчать матеріали справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував послуги з водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим за ними утворився борг, згідно наданого КП «Харківводоканал» уточненого розрахунку, з урахуванням заяви ОСОБА_1 щодо застосування строку позовної давності, за період 01.02.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 3640,62 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 1968, 00 коп., а усього 5 608 ,62 грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Посилання апелянта на те, що наведений позивачем розрахунок не відповідає дійсності та є більшим, а ніж надані та отримані ним послуги, є безпідставним.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в нього відсутній обов`язок сплати за послуги, оскільки послуги по водопостачанню він не отримує у повному обсязі у зв`язку з порушенням водопроводу сусідом з квартири АДРЕСА_3 є безпідставним, оскільки виконання ремонтних робіт ( капітальний/ поточний ремонт) внутрішньо будинкових мереж, що перебувають на обслуговуванні КП «Жилкомсервіс» не відносяться до компетенції КП «Харківводоканал».

За таких обставин, посилання апелянта щодо неправомірності нарахувань є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Враховуючи те, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на спростування розрахунку позивача, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 5 608,62 грн.

Доводи апелянта про те, що КП «Харківводоканал» не зверталось до нього для укладення договору, і тим самим Комунальне підприємство «Харківводоканал» власною протиправною бездіяльністю породжує підстави для притягнення відповідача до відповідальності у майбутньому колегією суддів не приймаються.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуг» від 09 листопада 2017 року № 2189-УІІІ, виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати з споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачено двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, в зв`язку з чим, в разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані сплатити за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду України викладеній у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі 6-59цс13.

Що стосується стягнення 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат, то судом обґрунтовано стягнута ця сума.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Що стосується вимог ОСОБА_1 зазначених в апеляційній скарзі, а саме: про відшкодування моральної та матеріальної шкоди з КП «Харківводоконал» судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.6 ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зустрічна позовна заява до КП «Харківводоконал» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди до суду першої інстанції подана не була.

Доводи апеляційної скарги висновків не спростовують, та фактично зводяться до переоцінки доказів здійсненої судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова