Справа № 635/9896/21
Провадження по справі № 2/635/4442/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Полоз М.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Радигіна Євгена Станіславовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2021 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє на підставі ордеру адвокат Радигін Євген Станіславович, звернувся до суду із позовом про стягнення суми боргу у розмірі 20000 доларів США за договором.

23 грудня 2021 позивач, в інтересах якого діє на підставі ордеру адвокат Радигін Євген Станіславович, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позову шляхом накладення арешту на майно у розмірі суми позову, яка на момент подання позову складає 542000 гривень, що належить відповідачу, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та об`єкт нерухомості, щог знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування заяви посилався на те, що позивач звернувся до суду з вимогою майнового характеру та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 20000 доларів США, що складає на день подання позову приблизно 542000 гривень. Зазначив, що вказане нерухоме майно належить відповідачу на праві власності, шо підтверджується відомостями з реєстру речових прав на нерухоме майно. Процесуальний закон не вимагає від позивача проводити оцінку майна відповідача, на яке він просить накласти арешт з метою забезпечення позову. Крім того, це є неможливим у зв`язку з відсутністю документів на таке майно та згоди відповідача. Між тим, у разі незгоди відповідача з ухвалою суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, останній має право самостійно провести таку оцінку та просити суд частково зняти арешт у разі неспівмірності позовних вимог зв вартістю майна, на яке накладено арешт.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи ту обставину, що викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Оскільки розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №283935130 від 10 листопада 2021 року, відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок житловою площею 68,80 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі задоволення позову, враховуючи ту обставину, що позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача грошової суми у загальному розмірі 20000 доларів США, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого ст. 124 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з метою недопущення порушення прав осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір,суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову частково шляхом накладення арешту на будинок житловою площею 68,80 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, суд вважає застосування такого заходу забезпечення позову співмірним із заявленими позивачем вимогами та адекватним, оскільки визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Так, співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову, виходячи із правових положень, зазначених судом вище, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається зі змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №283932327 від 10 листопада 2021 року, у приватній власності ОСОБА_2 знаходиться об`єкт нерухомого майна: №1-:-4, 4а, 5, 6, 28, 30, 32, 32а, 34 в нежитловій будівлі літ. «А-1» загальною площею 340,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, вказана довідка, а також додані до заяви про забезпечення позову документи, не містять жодних відомостей щодо призначення приміщень у складі нерухомого майна, їх фактичного використання (можливість використання іншими особами для здійснення господарської або підприємницької діяльності) та їх вартості, враховуючи ту обставину, що загальна площа вказаних приміщень становить 340,40 кв.м.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем та його представником не надано.

Отже, виходячи з наведеного, у зв`язку з відсутністю даних щодо призначення приміщень у складі нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та їх фактичного використання, з метою непорушення прав інших осіб, які мають право користування вказаними приміщення, враховуючи ту обставину, що наявна на час розгляду заяви про забезпечення позову інформація з приводу вказаного нерухомого майна, зокрема щодо загальної площі вказаного об`єкту нерухомого майна та місце його знаходження, має ознаки очевидної неспівмірності вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт, заявленим позовним вимогам, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на вказані приміщення в нежитловій будівлі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, суд не застосовує зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Радигіна Євгена Станіславовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Накласти арешт на будинок житловою площею 68,80 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі договору-купівлі-продажу від 17 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Чижовою Н.А. за реєстровим №1152.

В задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_2 , реєстрацій2ний номер облікової картки платника НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В.Бобко