КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/62/21
Провадження № 2/534/329/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Морозова В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Деркач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ сумісного майна подружжя, просить в порядку поділу спільного майна подружжя: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

На даний час шлюб на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.02.2021 року розірвано, посилаючись на вимоги статей 60, 70 СК України просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 24.02.2021 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.

01.04.2021 на адресу суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач та його представник будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилися. Натомість, представник позивача звернувся на адресу суду з заявою в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення, а розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідачка та її представниця будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явились. Натомість від представниці відповідачки ОСОБА_2 адвокатки Бойченко Г.В., на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає повністю та прохає провести судове засідання за її відсутності та відсутності відповідачки.

Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачкою слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено, що сторони з 26.01.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області складено відповідний актовий запис за № 07.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.02.2021 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.9).

У період шлюбу 21.10.2008 року сторони по справі купили квартиру АДРЕСА_1 . Договір купівлі продажу був нотаріально посвідчений та укладений на ім`я відповідачки по справі, копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно витягу про Державну реєстрацію прав, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно з наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області довідками від 24.09.2020 №20-22/9763 та від 09.02.2021 №20-22/1505 за адресою: АДРЕСА_2 , є зареєстрованими позивач по справі, ОСОБА_3 ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_2 .

В обґрунтування відзиву відповідачкою надані наступні документи, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_3 , 1996 р.н., від 25.07.1996 серії НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , 2008 р.н., від 18.03.2008 серії НОМЕР_2 ; рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.02.2021 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; договір купівлі продажу квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований в реєстрі №4179 та посвідчений приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Коваленко В.В.; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 02.09.1995 року; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 21.12.1998 серії НОМЕР_4 ; копія трудової книжки НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_1 , з відповідними записами; індивідуальні відомості про застраховану особу; копію договору продажу квартири від 28.11.2007 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Правовідносини щодо поділу майна подружжя врегульовані наступними нормами закону.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності. Така норма закону встановлює презумпцію права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі.

Такі ж роз`яснення містяться у і п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та про поділ спільного майна подружжя». Зокрема, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Зазначеними вище документами стверджується, що спірне нерухоме майно набуте чоловіком та дружиною в період їх шлюбу, а тому повинно бути визнане спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Сторонами не надано жодного доказу про існування між подружжям будь-якої домовленості щодо часток у спільному майні подружжя, як і не встановлена наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що об`єкт нерухомості, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя, частки подружжя у нерухомому майні, є рівними.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та належить до задоволення.

Питання щодо судових витрат належить вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 141,142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов повністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.Ю. Морозов