Єдиний унікальний номер: 378/806/21
Провадження № 2/378/287/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Київської області, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 з посиланням на те, що 5 вересня 2019 року в Попружнянській сільській раді Заболотня Г. Г. склала заповіт, який посвідчено секретарем Попружнянської сільської ради Поліщук В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 40, яким заповіла все своє майно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 . ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 померла. В Ставищенській районній державній нотаріальній конторі Київської області на майно померлої, яка до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в с. Попружна, відкрита спадкова справа № 178/2021. Заяву про прийняття спадщини за заповітом подала вона, дочка спадкодавці. Інші спадкоємці за заповітом: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини за заповітом на її користь. Її (позивача) брати, діти спадкодавці - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини за законом, як такі, що мають право на спадкування в порядку ст. 1241 ЦК України (обов`язкову частку у спадщині), надавши відповідні документи на підтвердження такого права. При визначення розміру обов`язкової частки, передбаченої статтею 1241 ЦК України, враховуються спадкоємці за законом першої черги, діти спадкодавця: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та внук ОСОБА_2 , син померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 сина спадкодавці ОСОБА_10 . Відтак, розмір обов`язкової частки ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) становить по 1/8 частині від спадкового майна. Таким чином, розмір частки, яка спадкується за заповітом, становить ѕ частини. До спадкового майна померлої належать земельні ділянки, розташовані на території Попружнянської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер :02:005:0062, площею 2,2783 га, вартістю 98939,84 грн.; кадастровий номер :02:001:0051, площею 0,2352 га, вартістю 10045,31 грн.; кадастровий номер :02:005:0047 площею 2,2786 га, вартістю 98952,87 грн.; кадастровий номер :02:002:0244 площею 0,2277 га, вартістю 9777,30 грн.. 19 жовтня 2021 року вона звернулась до Ставищенської РДНК з заявою про видачу на її ім`я свідоцтв про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки спадкового майна, що складається із вищевказаних чотирьох земельних ділянок. На що 21 жовтня 2021 року державний нотаріус Ставищенської районної нотаріальної контори Цимбалюк В.М., надала правову оцінку заповіту, заяві ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини на її (позивача) користь. Оскільки останній не є особою, вказаною в заповіті, а особа, яка вказана в заповіті - ОСОБА_4 , не подав до Ставищенської РДНК заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини, нотаріус встановила, що неможливо визначити розмір частки у спадщині, яку має право успадкувати спадкоємиця за заповітом та винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Волею спадкодавці було заповісти її (позивачу) чоловіку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , частину належного їй майна і саме він є особою, вказаною в заповіті. При виготовленні тексту заповіту за допомогою технічних засобів секретарем Попружнянської сільської ради Поліщук В.І. допущена описка в його імені.

Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_9 на ѕ частини вищевказаних земельних ділянок.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 11 листопада 2021 року відкрито провадження по даній справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 39-40).

Ухвалою Ставищенського районного суду від 8 грудня 2021 року підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду (а. с. 85).

Позивач в судове засідання не прибула, в позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати без її участі (а.с. 2-8).

Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув. Ставищенська селищна рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а.с. 75).

Треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 92, 93).

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_9 (а. с. 54 зв).

До спадкового майна померлої ОСОБА_9 належать земельні ділянки розташовані на території Попружнянської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер :02:005:0062, площею 2,2783 га, вартістю 98939,84 грн.; кадастровий номер :02:001:0051, площею 0,2352 га, вартістю 10045,31 грн.; кадастровий номер :02:005:0047 площею 2,2786 га, вартістю 98952,87 грн.; кадастровий номер :02:002:0244 площею 0,2277 га, вартістю 9777,30 грн. (а. с. 14-33).

З копій спадкової справи ОСОБА_9 (а. с. 50-62) встановлено, що спадщину після смерті останньої прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, позивач - спадкоємиця за заповітом, посвідченим 5 вересня 2019 року секретарем Попружнянської сільської ради Ставищенського району Київської області, за реєстром № 40 та діти спадкодавці ОСОБА_11 і ОСОБА_3 , які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Інші спадкоємці за вказаним заповітом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (в заповіті зазначений як « ОСОБА_12 ») відмовились від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача.

Розмір обов`язкової частки спадкоємців ОСОБА_11 та ОСОБА_3 становить по 1/8 частині, кожному (а.с. 50-51 зв.).

21 жовтня 2021 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ОСОБА_4 , який відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 не є особою зазначеною в заповіті ОСОБА_4 (а. с. 34).

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається із п. "г" ч.1 статті 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною другою статті 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що волею спадкодавці ОСОБА_9 було заповісти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , частину належного їй майна і саме він є особою, вказаною в заповіті, а тому позивач набула право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_9 на ѕ частини вказаних земельних ділянок, і оскільки позов представником відповідача визнається, то його слід задовольнити.

Оскільки позивач в позовній заяві вказала, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 2-8), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 81, 125, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 373, 1218, 1220, 1223, 1225 ч. 1, 1241, 1268, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1274, 1297 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 на:

- ѕ (три четвертих) частини земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0062, площею 2,2783 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Попружнянської сільської ради, яка належала ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 1 вересня 2006 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 2389, вартістю 74204 (сімдесят чотири тисячі двісті чотири) гривні 88 копійок;

- ѕ (три четвертих) частини земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0051, площею 0,2352 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Попружнянської сільської ради, яка належала ОСОБА_9 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №851808, виданого 28 серпня 2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01437, вартістю 7533 (сім тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 08 копійок;

- ѕ (три четвертих) частини земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0047 площею 2,2786 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Попружнянської сільської ради, яка належала ОСОБА_9 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №104992, виданого 1 серпня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1870, вартістю 74214 (сімдесят чотири тисячі двісті чотирнадцять) гривень 65 копійок;

- ѕ (три четвертих) частини земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0244 площею 0,2277 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Попружнянської сільської ради, яка належала ОСОБА_9 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №104992, виданого 1 серпня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1870, вартістю 7407 (сім тисяч чотириста сім) гривень 98 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход