Справа № 303/8474/21
2/303/2125/21
Номер рядка статистичного звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 26.11.2020 року в розмірі 15 175,00 доларів США.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26.11.2020 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, на підтвердження укладення якого відповідачем була надана розписка про отримання грошових коштів в розмірі 15 000 доларів США, строк повернення позики до 30.05.2021 року. У визначений договором позики строк ( до 30.05.2021 року) зобов`язання щодо повернення грошових коштів за договором позики від 26.11.2020 року відповідачем не виконане. Крім того з відповідача в порядку, передбаченому ч.2 ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми боргу за період з 31.05.2021 року по 19.10.2021 року, що становить 175,07 доларів США.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 29.10.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 26.11.2020 року отримав в борг від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти в розмірі 15000 доларів США, строк повернення позики до 30 травня 2021 року, що підтверджується розпискою (а.с.5).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 564/2736/15-ц від 28 листопада 2018 року.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргову розписку від 26.11.2020 року, укладену між сторонами судом встановлено, що ім`я позикодавця зазначено ОСОБА_4 , тоді як такий відповідно до паспортних даних ОСОБА_5 , однак зазначене не спростовує обгрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Особа, яка має боргову розписку, в якій немає даних про позикодавця, вважається позикодавцем при відсутності належних і допустимих доказів, визначених частиною другою статті 76 ЦПК України, що спростовують зміст боргового документа, або є докази неправомірного заволодіння такою розпискою особою, яка нею володіє (рішення правоохоронних органів тощо).

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 травня 2020 року у справі № 583/97/19, провадження, № 61-13172св19 та від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц, провадження № 61-4560 св 21.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У разі порушення зобов`язання, згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі №6-369цс15)

Таким чином за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 26.11.2020 року за період з 31.05.2021 по 19.10.2021 року з відповідача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми позики в розмірі 175,07 доларів США.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми боргу в іноземній валюті, суд зазначає наступне .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц зробила правовий висновок щодо стягнення заборгованості за договором позики у іноземній валюті, відповідно до якого частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з чинним законодавством гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач станом на день розгляду справи свої зобов`язання за договором позики в обумовлений сторонами термін не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг за розпискою.

Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок заборгованості щодо невиконання умов договору розписки від 26.11.2020 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 26.11.2020 року в розмірі 15 175,00 доларів США, з яких 15000,00 доларів США - сума позики, 175,00 доларів США - сума 3% річних від простроченої суми позики.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 4000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 545, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 26.11.2020 року у розмірі 15 175,00 доларів США, (п`ятнадцять тисяч сто сімдесят п`ять) доларів США, з яких 15 000,00 доларів США - сума позики, 175,00 доларів США - сума 3% річних від простроченої суми позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000,00 ( чотири тисячі ) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення виготовлено 28.12.2021 року.

Головуюча О.В.Гутій