СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/62/21
ун. № 759/4256/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданник Ігор Віталійович про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданник Ігор Віталійович про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . В обгрунтування заяви вказано, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну квартиру, унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2021 р. вищезазначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.

Справа передана судді 03.03.2021 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання

Вивчивши заяву про забезпечення позову та надані документи, судя приходить до наступного висновку.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої та частини другої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З матеріалів позову, вбачається, що зазначена квартира за адресою: АДРЕСА_1 фактично і є предметом спору, який виник між сторонами, а невжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту спірної квартири впливатиме на ефективність захисту та унеможливить виконання гіпотетичного рішення суду у разі задоволення вимог про про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки відповідач має змогу відчужити майно на користь третіх осіб .

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданник Ігор Віталійович про надання додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 до розгляду справи по суті та прийняття відповідного рішення суду.

Зазначити дані позивача: ОСОБА_1 , Ізраїль, адреса: АДРЕСА_3 .

Зазначити дані представника позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Власник квартири за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Твердохліб Ю.О.