Справа № 736/1737/21
Номер провадження 2/736/536/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Хроленко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі судових засідань суду у м. Корюківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником вищезгаданого будинку. Відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрована в її будинку, однак, починаючи з 2020 року за місцем реєстрації не проживає, останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_2 . Вона зверталася до відповідача з проханням, щоб та добровільно знялась з реєстрації з належного їй будинку, але постійно отримувала негативні відповіді. Позивач просить суд винести рішення та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглядати справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позов не визнала та заперечувала проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судовезасідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Позивач є власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що вона є власником вищезгаданого будинку, що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 16.04.2019, зареєстровано в реєстрі за № 444, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію права власності № 163763850 від 16.04.2019. Відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрована в її будинку, однак, починаючи з 2020 року за місцем реєстрації не проживає, останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_2 . Вона зверталася до відповідача з проханням, щоб та добровільно знялась з реєстрації з належного їй будинку, але постійно отримувала негативні відповіді. Позивач просить суд винести рішення та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 ..

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Враховуючи зазначене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Так як позов задовольняється, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 383 ЦК України, ст.ст. 9, 150 ЖК України, ст.ст.10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

ВизнатиОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Корюківський районний суд Чернігівської області.

Суддя Ю.С.Кутовий