Справа № 2-4915/11
Провадження № 6/201/429/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засіданні Шумейко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 24 листопада 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви заявник посилалася на те, що 08 вересня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-4915/2011 ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №ML-301/545/2007 від 12 вересня 2007 року в розмірі 454 376, 60 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят шість гривень 60 коп.). Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» у рахунок повернення судових витрат державне мито в сумі 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот тридцять гривень 00 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. (сто двадцять гривень 00 коп.). На підставі указаного рішення було видано відповідні виконавчі листи, які були пред`явлені для примусового виконання. 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 повністю сплатила борг ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про що надано відповідну довідку. Отже на теперішній час заборгованість за кредитним договором сплачено в повному обсязі, а тому обов`язок боржника за виконавчим листом відсутній повністю.

Від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Бойченка Д.О. 24 грудня 2021 року надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні заяви наполягав та просив задовольнити в повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали заяви, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2011 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №ML-301/545/2007 від 12 вересня 2007 року в розмірі 454 376, 60 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят шість гривень 60 коп.). Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» у рахунок повернення судових витрат державне мито в сумі 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот тридцять гривень 00 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. (сто двадцять гривень 00 коп.).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2015 року видано ПАТ «ОТП Банк» дублікати виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості та судових витрат відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2011 року по цивільній справі № 2-4915/2011 року за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Поновити ПАТ «ОТП Банк» пропущений строк для пред`явлення дублікатів виконавчих листів, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості та судових витрат відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2011 року по цивільній справі № 2-4915/2011 року за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У подальшому Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів (їх дублікатів), виданих за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2011 року у цивільній справі №2-4915/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML-301/545/2007 від 12.09.2007р. у розмірі 454 376,60 грн.

Згідно з квитанціями від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було сплачено 1820 грн. на погашення судових витрат, а також 366 828, 20 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-301/545/2007 від 12 вересня 2007 року. Також заявником надано довідку від 07 жовтня 2021 року № 195, згідно з якою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю погасили заборгованість по кредитному договору № ML-301/545/2007 від 12 вересня 2007 року.

Згідно із ч. 1 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання (ст. 129-1 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Суд наголошує на тому, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11 (провадження №61-45337св18) Верховний Суд вказав, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

В даному випадку підстави на які посилається заявник у своїй заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме повне погашення заборгованості за кредитним договором, є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 432 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Визнати виконавчі листи, видані Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 13 березня 2012 року по справі № 2-4915/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №ML-301/545/2007 від 12 вересня 2007 року в розмірі 454 376, 60 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят шість гривень 60 коп.), такими, що не підлягають виконанню.

Визнати виконавчі листи, видані Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 13 березня 2012 року по справі № 2-4915/2011 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» у рахунок повернення судових витрат державне мито в сумі 1 700,00 грн. (одна тисяча сімсот тридцять гривень 00 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. (сто двадцять гривень 00 коп.), такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова