Справа № 214/1670/21
2/214/1912/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , поданої представником позивача адвокатом Лісовим Денисом Олександровичем, до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого кругу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником позивача адвокатом Лісовим Денисом Олександровичем, до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого кругу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого нотаріусом 22 жовтня 2020 року.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Відповідно до ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

В своєму позові позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22 жовтня 2020 року нотаріусом.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції 1950 року, згідно якої кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також, законодавець, визначив підсудність справ за позовами споживачів (ч. 5 ст. 28 ЦПК України).

Крім того, законом визначена альтернативна підсудность щодо позовів про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а саме, що такі позови можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України). Ця норма є спеціальною, так як регулює саме ці відносини.

Як вбачається з позову, позивач зареєстрований по АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Саксаганського району м. Кривого Рогу, а тому фактично звернувся за захистом своїх прав, як споживача, у відповідності до вимог ст. 28 ч.5 ЦПК України, за місцем свого проживання до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Однак, у даному випадку, позивач не може керуватися вимогами Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на наступне.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Предметом спору у позовній заяві ОСОБА_1 є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Таким чином, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, а тому у даному випадку, позивач не може керуватися Законом України «Про захист прав споживачів» при визначенні підсудності.

Як передбачено ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Як передбачено ст. 24 ч.1 вказаного Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна; право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Отже, ст. 24 вказаного Закону не наділяє позивача правом звертатися з даним позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто за місцем свого проживання, а тому він звернувся до цього суду помилково.

Таким чином, даний спір має розглядатися з дотриманням правил ч. 12 ст. 28 ЦПК, оскільки судом розглядається саме вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, де по суті оскаржуються дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, тобто за місцем його виконання.

Як вбачається з тексту позовної заяви та доданої позивачем до позовної заяви постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 15.12.2020 року, виконавчі дії з виконання оспорюваного виконавчого напису, а саме утримання з заробітної плати позивача, здійснюються за місцем його основної роботи ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КИЇВСТАР», яке знаходиться в Шевченківського районі міста Києва за адресою : м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, тобто поза межами юрисдикції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в межах юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» знаходиться та зареєстровано у м. Києві, також поза межами юрисдикції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. знаходиться та зареєстрований у м. Івано-Франківську, також поза межами юрисдикції Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що дана справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Будь-яких доказів, що виконавчі дії проводяться в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, тобто за місцем проживання позивача, останній не надав.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Тому розгляд даної справи з порушенням підсудності може створити підстави для скасування прийнятого по справі рішення, що призведе до порушення такої, передбаченої ст. 2 ч.3 п.10 ЦПК України засади, як розумність строків розгляду справи судом.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , поданої представником позивача адвокатом Лісовим Денисом Олександровичем, до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого кругу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд за підсудністю Шевченківському районному суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя В.М. Прасолов