Справа № 464/3091/19
Провадження № 22-з/811/40/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

04 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Приколоти Т.І., Шандри М.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго», ТзОВ «Львівенергозбут» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и л а :

в провадженні Львівського апеляційного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго», ТзОВ «Львівенергозбут» про захист прав споживача.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 вересня 2019 року залишено без змін.

22 лютого 2021 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення.

В заяві просить роз`яснити судове рішення апеляційного суду про залишення без змін рішення Сихівського районного суду в справі за її позовом до ПрАТ Львівобленерго, ТОВ Львівенергозбут про захист майнових та немайнових прав споживача та забезпечення права на усунення загрози життю та здоров`ю, передбачених ЗУ Про ринок електричної енергії щодо мотивів незастосування норм права: Законодавства Про захист прав споживачів, що включає в себе норми ЗУ Про захист прав споживачів в частині ст. 22, Цивільний Кодекс в частині ст.ст. 16, 22, 23, 275 ЦКУ, Цивільно-процесуальний кодекс в частині ст.З, 4, 5, 367 ЦПКУ, ЗУ Про ринок електричної енергії- в частині ст. 2, 5, 60 цього Закону.

В обґрунтування заяви вказує на те, що 19 лютого 2021 р., вона отримала ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2021 р, про відмову ухвалити додаткове рішення в справі за її позовом до ПрАТ Львівобленерго, ТОВ Львівенергозбут про захист майнових та немайнових прав споживача та забезпечення права на усунення загрози життю та здоров`ю, передбачених ЗУ Про ринок електричної енергії. Даною ухвалою Львівським апеляційним судом було встановлено істотні обставини, що не були встановлені апеляційним судом при винесенні рішення 12.01.2021 р. про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23.09.2019 р. без змін. Такими істотними встановленими обставинами є правове обґрунтування рішення. Вказує на те, що Львівським апеляційним судом у вищезазначеному постановленому рішенні від 12.01.2021 р. не було дотримано норм ч.ч. 2, 3, 4 ст. 382 ЦПКУ, зокрема: не відображено правового обґрунтування в мотивувальній частині: встановлених судом І інстанції та неоспорюваних обстави, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин між нею - споживачем ОСОБА_1 , та ПрАТ Львівобленерго та ТОВ Львівенергозбут на кожному із її об`єктів окремо відповідно до ЗУ Про ринок електричної енергії.; чи були порушені її невід`ємні майнові та немайнові права споживача електричної енергії, передбачені ЗУ Про ринок електричної енергії, відповідачами ПрАТ Львівобленерго та ТОВ Львівенергозбут, за захистом яких я звернулась до суду; в резолютивній частин: висновку суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; нового розподілу судових витрат понесених у зв`язку з переглядом у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Відповідно до роз`яснень суду касаційної інстанції щодо схожих правовідносин у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі", роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, суд може роз`яснити рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості, неточності, що ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Незрозумілим слід вважати рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Як вбачається із резолютивної частини постанови Львівського апеляційного суду від 12 січня 2021 року така є чіткою, не містить суперечностей, неточностей або кількох варіантів тлумачення.

Так, у резолютивній частині вказано про залишення без змін рішення суду першої інстанції, яким було відмовлено у задоволенні позову.

Відтак, зважаючи на те, що постановою апеляційного суду залишено без змін рішення суду першої інстанції, яким в задоволенні позову відмовлено, тобто рішення не підлягає виконанню як добровільно так і в примусовому порядку, підстав для задоволення заяви про його роз`яснення немає.

А відтак, колегія суддів вважає, що оскільки судове рішення, про роз`яснення якого подана заява, викладено повно і чітко, резолютивна частина викладена конкретно та підстав для різночитання чи суперечностей ні у мотивувальній, ані у резолютивній частині рішення немає, а в поданій заяві обставин, що підтверджували б труднощі у його розумінні не наведено, посилання заявника не стверджують про наявність недоліків рішення, що підлягають усуненню в порядку, визначеному ст. 271 ЦПК України.

В зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що підстав для задоволення заяви та роз`яснення рішення суду немає.

Крім цього, ч. 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

У даній справі ОСОБА_1 неодноразово подавалися різні заяви з процесуальних питань, а саме про ухвалення додаткового рішення, роз`яснення рішення.

Такі заяви, визнані судом безпідставними та у задоволенні таких відмовлено.

Неодноразове подання таких завідомо безпідставних заяв свідчить про зловживання заявницею процесуальними правами, а саме намагання продовжувати розгляд справи, який по суті завершився, у позапроцесуальний спосіб намагатися вплинути на результати розгляду справи та постановлене остаточне судове рішення, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, слід попередити ОСОБА_1 щодо недопустимості подальшого зловживання правами та роз`яснити наслідки такого зловживання, передбачені ст. 148 ЦПК України.

Зокрема, у випадку повторного зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 271, 258-260 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Львівобленерго», ТзОВ «Львівенергозбут» про захист прав споживача відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про те, що у випадку повторного зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 04.03.2021р.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Т.І. Приколота

М.М. Шандра