Справа № 706/953/21
2/706/544/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2021 м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Карбівська Я.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Христинівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області з позовом до Христинівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та просить визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок під літерою «А-1», погріб окремо збудований під літерою «Б», сарай під літерою «В», убиральня під літерою «Г», колодязь питний під №1, загальною інвентаризаційною вартістю 73 135 (сім десять тисячі сто тридцять п`ять) гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 . Згідно довідки виконавчого комітету Івангородської сільської ради №915 від 10.10.2016 вище вказаний житловий будинок, згідно погосподарської книги №17 рахується за померлою ОСОБА_2 . У вказаному житловому будинку він проживає із 2010 року і по даний час. На момент його вселення до житлового будинку власниця вже була покійна, а будинок ніким не прийнятий у спадок. З 10.10.2017 року він у житловому будинку зареєстрований за паспортним режимом. За весь час проживання у вище вказаному житловому будинку він проводить поточні ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі, сплачує за електроенергію, сплачує земельний податок за земельну ділянку. У 2016 році за його замовленням на його ім`я виготовлений технічний паспорт на вищевказане домоволодіння. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок не є аварійним та придатний до користування. На сьогоднішній день він продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володію та відкрито користуюсь даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. За період проживання у домоволодінні неодноразово проводив косметичні ремонти, змінював вікна, двері. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно крім нього немає. До органів місцевого самоврядування із заявою про оформлення права власності за собою не звертався, оскільки після консультації із юристами зрозумів, що якщо він має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, йому необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Факт законного користування житловим будинком підтверджується довідками виконавчого комітету Івангородської

Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, якою просив розглядати справу без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Від Христинівської міської ради представник в судове засідання не з`явився. До Суду надійшов відзив за в якому визнаються позовні вимоги та міститься клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході судового розгляду справи встановлено, що, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виконавчого комітету Івангородської сільської ради №915 від 10.10.2016 вище вказаний житловий будинок, згідно погосподарської книги №17 рахується за померлою ОСОБА_2 .

У вказаному житловому будинку ОСОБА_1 проживає із 2010 року і по даний час. На момент вселення ОСОБА_1 до житлового будинку власниця ОСОБА_2 вже була покійна, а будинок ніким не прийнятий у спадок.

З 10.10.2017 року ОСОБА_1 у житловому будинку зареєстрований за паспортним режимом.

За весь час проживання у вище вказаному житловому будинку ОСОБА_1 проводить поточні ремонтні роботи, сплачує комунальні платежі, сплачує за електроенергію, сплачує земельний податок за земельну ділянку.

У 2016 році за замовленням на ім`я ОСОБА_1 виготовлений технічний паспорт на вищевказане домоволодіння. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок не є аварійним та придатний до користування.

На сьогоднішній день ОСОБА_1 продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володію та відкрито користуюсь даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа наділена правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі № 1-10/2004 року від 01 грудня 2004 року надано тлумачення, що поняття "охоронюваний законом інтерес", у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як умовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам

Відповідно, до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність ), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Суб`єктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа. Як зазначено у ч. 8Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року, відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом

За правилами частини другої статті 344 ЦК особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відтак, враховуючи, що попередні власники часток заволоділи нерухомим майном у 2005 році для позивача цей строк має бути приєднаний до строку його володіння і загалом складає більше 11 років.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності

П.13. Постанови Пленуму можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред"явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України

Пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16ЦК України, а також частини четвертої ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності

Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачем нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , перевищує 11 років є підстави для визнання за ним права власності на зазначений вище об`єкт нерухомого майна.

Керуючись ч. ч. 1, 4 ст. 344, ст.ст. 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Христинівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністюзадовольнити повністю

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок під літерою «А-1», погріб окремо збудований під літерою «Б», сарай під літерою «В», убиральня під літерою «Г», колодязь питний під №1, загальною інвентаризаційною вартістю 73 135 (сім десять тисячі сто тридцять п`ять) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення апеляційної скарги.

Суддя М. П. Орендарчук