ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5035/20
Провадження № 2/210/310/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" березня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.,

за участі сторін не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог, - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 31.08.2020 року надійшла вищезгадана позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить визнати виконавчий напис, вчинений 16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. за реєстровим №4986 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованість в розмірі 35996,18грн. згідно з кредитним договором №621072528 від 28.03.2013 року із АТ «Альфа-Банк» - таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено 16 вересня 2019 року виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 3599618грн. Підставою для вчинення виконавчого напису став кредитний договір №621072528 від 28.03.2013 року із АТ «Альфа-Банк», кінцевим правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач, вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено за кредитним договором не посвідченим нотаріально; тарифи та умови кредитування, які розміщені на інтернет-ресурсі ПАТ «Альфа-Банк» і становлять укладений договір про надання банківських послуг, не підписані позивачем у такій самій письмовій формі, що і пропозиція і додаток до неї; замість виписки з рахунку боржника відповідачем подано розрахунок заборгованості, який не є первинним бухгалтерським документом (не вбачається рух коштів, не зазначено сум отриманих/погашених позивачем), тому нотаріусом не могло бути встановлено, коли позивач здійснював останній платіж по кредитному договору та перевірити дотримання строку позовної давності; в матеріалах нотаріальної справи відсутні документи, що підтверджують повноваження представника відповідача ОСОБА_3 ; відповідачем не надано нотаріусу документів, що підтверджують передачу права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Альфа-банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи»; до договорів факторингу, укладеним між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста», ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» не додано додатків №1-1, в яких зазначено боржників.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні присутньою не була, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, посилаючись на те, що виконавчий напис видано приватним нотаріусом відповідно до вимог чинного законодавства; надані для вчинення виконавчої дії документи підтверджували безспірність заборгованості. Заперечував проти стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00грн., зауважив, що витрати позивача мають бути підтверджені видатковим касовим ордером з підписами керівника та головного бухгалтера або у випадку безготівкового розрахунку - платіжним дорученням, які позивачем до суду не додано.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамзатова А.А. в судовому засіданні присутньою не була, про дату, час та місце судового засідання повідомлена, про причину неявки суд не повідомила. Заяв про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи, пояснень на позов до суду не надходило.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. в судовому засіданні присутньою не була, про дату, час та місце судового засідання повідомлена, про причину неявки суд не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи, пояснень на позов до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 28.03.2013 року ОСОБА_1 підписано публічну пропозицію на укладення договору про комплекс обслуговування фізичних осіб в рамках проекту «Кредитна картка «Альфа-Спринт» з додатком (а.с.30, 31).

21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 23494714) та ТОВ «Кредитні ініціативи» (ідентифікаційний код 35326253) укладено договір факторингу №1, яким ПАТ «Альфа-Банк» передав ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги до боржників відповідно до Додатку №1 до Договору (а.с.32). Додаток №1 до Договору суду не надано.

26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» (ідентифікаційний код 35326253) та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» () укладено договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, яким ТОВ «Кредитні ініціативи» передав ТОВ «Фінансова компанія «Веста» право вимоги до боржників відповідно до Додатків №1-1 та №1-2 до Договору (а.с.33-43), які суду не надано.

16.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» () та ТОВ «Вердикт Капітал» () укладено договір відступлення права вимоги №16-01/19/1, яким ТОВ «Фінансова компанія «Веста» передав ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників відповідно до Додатків №1-1 та №1-2 до Договору (а.с.44-53), які суду не надано.

16.09.2016 року за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 16.01.2019 року по 04.09.2019 року заборгованість за кредитним договором 621072528 від 28.03.2013 року із АТ «Альфа-Банк», у розмірі 35996,18грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту - 21371,96грн., прострочена заборгованість за комісією - 0,00грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 0,00грн.,строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5242,17грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 9382,05грн., плата за вчинення виконавчого напису - 650,00грн. (а.с.27).

Виконавчий напис звернуто до примусового виконання - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. 30.09.2019 року відкрито виконавче провадження №60181718 на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.15, 16). Постановою від 15.05.2020 року накладено арешт на кошти боржника (а.с.17, 18). Постановою від 07.07.2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.19, 20).

Позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «доповнити перелік після розділу «стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». зобов`язано кабінет міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови кабінету міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16 вересня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) - «нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа №310/9293/15ц від 23.01.2018 року) зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

У спірному виконавчому написі сума заборгованості складає 35996,18грн. (з урахуванням 650,00грн. - оплати за вчинення виконавчого напису), однак жодних доказів стосовно розрахунку саме такої суми заборгованості відповідачем суду не надано.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому відсутні підстави вважати, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним.

Також, суд не може перевірити дотримання строку позовної давності при видачі виконавчого напису, оскільки відсутні первинні бухгалтерські документи щодо руху коштів на рахунку позивача, внесення ним сум на погашення платежів по кредитному договору.

Взагалі, суду не надано додатки до договорів відступлення права вимоги, які б підтвердили передання від фактора клієнту права грошової вимоги саме до ОСОБА_1 за кредитним договором №621072528 від 28.03.2013 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк».

В матеріалах справи відсутні докази, що серед документів наданих ТОВ «Вердикт Капітал» нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наявний оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, тому суд вважає, що укладений між сторонами у простій письмові формі кредитний договір про отримання кредиту не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц, провадження №61-12629св19.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність її вимог або їх необґрунтованість. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, тому суд задовольняє позов.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 840,80грн. (а.с.11) та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40грн. (а.с.12).

Щодо витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч.ч.1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч.3 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що 25 серпня 2020 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги №51, відповідно до якого адвокат зобов`язався скласти та направити до суду позов та інші необхідні процесуальні документи, заяву про забезпечення позову, представляти інтереси клієнта по зазначеній справі без обмежень (а.с.54).

Суду на підтвердження витрат на правничу допомогу надано акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №51 від 25.08.2020 року (а.с.58) та квитанцію до прибуткового касового ордера від 28.08.2020 року щодо сплати 2700,00грн. (а.с.59). Також, у позовній заяві зазначено обсяг виконаних робіт - складання позовної заяви - 2000,00грн. (дата надання послуг 28.08.2020 року) та складання заяви про забезпечення позову - 700,00грн. (дата надання послуг 28.08.2020 року) (а.с.8).

01.03.2020 року позивачем надано остаточний розмір витрат на правову допомогу, додано акт приймання-передачі наданих послуг про надання правової допомоги №51 від 25.08.2020 року від 01.03.2021 року, відповідно до якого 27.10.2020 року, 09.12.2020 року, 25.01.2021 року - здійснено представництво клієнта у суді - 650,00грн.х3; 20.11.2020 року - складання та подання до суду клопотання про приєднання доказів - 600,00грн. (а.с.134), всього - 2550,00грн.; сплата витрат на правову допомогу підтверджується квитанцією до прибуткового ордера від 01.03.2021 року (а.с.135).

Отже, загальний розмір витрат на правову допомогу складає 5200,00грн.

Представник відповідача заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на відсутність видаткового касового ордера з підписами керівника та головного бухгалтера або у випадку безготівкового розрахунку - платіжного доручення.

Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу є співмірним із складністю справи, обсягом робіт наданих адвокатом, виконані роботи підтверджено актами приймання-передачі, оплата послуг підтверджена квитанціями до прибуткового ордеру, тому підлягає стягненню у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.4, 5, 13, 77, 121, 138, 141, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, Закон України «Про нотаріат», Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи без самостійних вимог, - Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною за реєстровим №4986 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 35996,18грн. (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість гривень 18 копійок) згідно з кредитним договором №621072528 від 28.03.2013 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк» - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.№5Б), на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок), та сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок), витрати на правничу допомогу в сумі 5200,00грн. (п`ять тисяч двісті гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б):

- третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Шевченка, 13/7;

- третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, місцезнаходження :02002, м. Київ, вул. Окипної Раїси, 4, корп.А, офіс 35А.

Суддя: Н. Ю. Вікторович