Справа № 236/4179/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря Теліуса С.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на ј частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2020 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на ј частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд (а.с. 1-4).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим розглянути справу без особистої участі позивача, відповідача, третьої особи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши зібрані в справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 03.04.2007, зареєстроване в КП БТІ м. Слов`янськ 03.04.2007 за №176399. Частка в свідоцтві визначена як 12/50.

Власниками вказаного майна також є: відповідач (сестра позивача) ОСОБА_2 розмір частки 12/50 та третя особа: ОСОБА_3 (мати позивача) розмір частки Ѕ.

Під час державної реєстрації майна, рішенням виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області №53446800 від 04.08.2020 позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 було відмовлено в реєстрації, в зв`язку з тим, що документи надані на проведення такої реєстрації права власності, не відповідають даним зареєстрованим в Реєстрі права власності та реєстровій книзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із вимогами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до матеріалів архівної справи №10-4986 в КП БТІ м. Слов`янськ (відомості від 20.10.2020 року № 298-3/0.76/КЛ) нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 належить: Ѕ частина за ОСОБА_3 , на підставі рішення Краснолиманського народного суду від 10.12.1975 при поділі сумісного майна подружжя (дата реєстрації в БТІ 17.03.1980 року); Ѕ частина за ОСОБА_4 , на підставі рішення Краснолиманського народного суду від 10.12.1975 при поділі сумісного майна подружжя (дата реєстрації в БТІ 14.02.2003 року); Ѕ частина на двох ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в рівних частках кожному після смерті їх батька, ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2003 реєстровий № 1370 (дата реєстрації в БТІ 14.02.2003 року по ј частці кожному).

В 2006 році позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 звернулися з заявою про оформлення права власності на 12/25 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1 , замість Ѕ частини, до виконавчого комітету Краснолиманської міської ради, 20.12.2006 року виконкомом було винесено рішення №424, на підставі якого 03.04.2007 було видане свідоцтва про право власності за ОСОБА_1 12/25 часток, тобто за позивачем та ОСОБА_2 - 12/25часток, тобто за відповідачем.

02.11.2020 державним реєстратором виконкому Лиманської міської ради Донецької області за ОСОБА_3 , на підставі рішення Краснолиманського народного суду від 10.12.1975 було зареєстровано право власності на Ѕ частку вказаного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд.

Таким чином, після того як були за позивачем та відповідачем зареєстровані ідеальні частки в 2007 році, фактично було втрачено 1/50 частку зазначеного нерухомого майна ОСОБА_3 (1/2 частка 25/50), ОСОБА_2 (12/50 ч.), ОСОБА_1 (12/50 ч.). Тобто разом виходить 49/50. Саме ця обставина стала перешкодою на теперішній час позивачу зареєструвати в Реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідну частку свого майна, тобто ј, як і було зареєстровано в КП БТІ м. Слов`янськ після видачі свідоцтва про право на спадщину в 2003 році.

В зв`язку з цим позивач позбавлений можливості в повному обсязі здійснювати права власника майна, а саме розпоряджатися своєю часткою житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд.

Факт набуття та належності ОСОБА_1 1/4 частини житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: по АДРЕСА_1 , повністю підтвердився наданими письмовими доказами.

Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається па підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 41 Конституції України проголошує «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю...; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом».

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищою Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютою 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином встановлені судом обставини вказують на можливість застосування до спірних відносин положень ст. 392 ЦК України, а тому позов ОСОБА_1 про визнання права власності на ј частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, ґрунтується на законі його вимоги щодо визнання права власності підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. 15, 321, 328, 392 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на ј частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на:

1/4 частку житлового будинку «А-1», загальною площею 71,2 кв.м, в тому числі житловою 42,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», сарай «В», вбиральня «Г», навіс «Д», колонка «К», огорода №1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення суду складено 02.03.2021.

Суддя -