Справа №490/4876/21 Головуючий суду першої інстанції Саламатін О. В.
Провадження №22-ц/812/2376/21 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
У Х В А Л А

29 грудня 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2021 року, ухвалене за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

У С Т А Н О В И В:

11 червня 2021 року Державна іпотечна установа подала до суду зазначений позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який обґрунтовувала наступним.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 квітня 2010 року з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 898 146,62 грн та судові витрати в сумі 1950 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2019 року у виконавчому провадженні з виконання вищезазначеного рішення суду замінено стягувача з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на Державну іпотечну установу.

Позивач зазначав, що у період з 12 травня 2018 року по 12 травня 2021 року боржниками не виконано свого обов`язку щодо повернення грошових коштів, у зв`язку з чим у Державної іпотечної установи на підставі ст. 625 ЦК України виникло право на стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 трьох відсотків річних в сумі 37 147,73 грн та інфляційних витрат в сумі 80 614,35 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, Державна іпотечна установа просила стягнути з відповідачів 117 762,08 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2021 року позов Державної іпотечної установи задоволено.

З ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 117 762,08 грн.

Також з відповідачів на користь Державної іпотечної установи стягнуто судовий збір по 1135 грн з кожного.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги Державної іпотечної установи є обґрунтованими та підтверджені наданими доказами.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У апеляційній скарзі відповідач зазначав, що суд порушив його права, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження. Такий розгляд привів до неповного з`ясування обставин справи. Також відповідач заперечував проти наявності у позивача права на звернення з позовом до суду та правильність здійснених нарахувань.

Крім того, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив витребувати у Державної іпотечної установи оригінали та належним чином завірені копії всіх документів на підтвердження переходу до Державної іпотечної установи будь-яких прав вимоги до ОСОБА_1 , а також документів переданих ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на підтвердження відповідних прав, а також докази набуття чинності усіх пунктів Договору відступлення права вимоги від 11.02.2015.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно з ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Представлені позивачем суду письмові докази є належним чином засвідченими копіями. Факт переходу прав кредитора до Державної іпотечної установи підтверджений судовими рішеннями.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для витребування доказів, заявлених у клопотанні відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.84, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова