Справа №591/9153/21
Провадження № 4-с/591/74/21
У Х В А Л А

28 грудня 2021 року

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ніколаєнко О.О., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АК Плюс», заінтересовані особи: державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Товарніченко Євгенія Анатоліївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТ А Н О В И В:

Представник скаржника адвокат Шерекіна А.О., діючи інтересах ТОВ «АК Плюс», звернувся до суду зі скаргою та просить :

- визнати поважною причину пропуску строку для подання даної скарги та поновити його;

- визнати неправомірною постанову про арешт майна боржника від 11.08.2018 року, прийняту державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Товарніченко Є.А. в межах ВП № 55143319;

- зобов`язати державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті суми північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Товарніченко Є.А. вжити заходів щодо зняття обтяжень з рухомого майна, а саме: арешту з автомобіля марки ВАЗ 21099 1499 (2001), колір: сірий, vin № НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , в межах виконавчого провадження № 55143319.

Ознайомившись із матеріалами поданої скарги, суд вважає, що вказане питання не підлягає розгляду в порядку оскарження дій та рішень державного виконавця.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З поданих матеріалів вбачається, що на виконанні у Зарічному відділі ДВС перебувало виконавче провадження ВП №55143319 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Сумитеплоенерго" коштів. В межах цього виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника від 11.07.2018. В цей же день було зареєстроване обтяження рухомого майна боржника - легкового автомобіля ВАЗ 21099. Вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2019 належить ТОВ "АК Плюс". ОСОБА_2 , у якої придбано автомобіль, являлась його власником з 15.05.2018. Тобто особа, яка звернулась до суду зі скаргою, не є стороною виконавчого провадження, в межах якого накладено обтяження на рухоме майно.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2021 року справа № 234/18525/19.

З матеріалів скарги вбачається, що ТОВ «АК Плюс» не є стороною у виконавчому провадженні, а тому не може звертатись зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту - шляхом пред`явлення позову про зняття арешту з майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі та роз`яснює скаржнику, що з даними вимогами він має право звернутися в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 447, 448, ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АК Плюс», заінтересовані особи: державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Товарніченко Євгенія Анатоліївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О.Ніколаєнко