У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Ларіоновій Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві заяву позивача про відмову від позову та матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», третя особа:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 р. позивач ПАТ «Банк Національний кредит» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № VIP-2808 про надання зарплатної платіжної картки та виконання розрахунків за операціями з картками від 24.10.2012 року в сумі 159 677,92 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 17.12.2018 р. (суддя Войтенко Т.В.).

11.07.2019 року через канцелярію суду відповідачем поданий зустрічний позов, в якому позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним Договір № VIP-2808 про надання зарплатної платіжної картки та виконання розрахунків за операціями з картками, укладений 24.10.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Національний кредит».

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.11.2019 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М.

Ухвалою від 25.08.2020 р. до провадження було прийнято зустрічний позов з об`єднанням його із первісним позовом, задоволена заява ОСОБА_2 про заміну позивача та замінено позивача за первісним позовом - ПАТ «Банк Національний Кредит» на правонаступника - ОСОБА_2 .

Ухвалою від 09.11.2020 р. був замінений позивач за первісним позовом та як третя особу за зустрічним позовом - ОСОБА_2 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС».

25.01.2021 р. через канцелярію суду від позивача в особі директора ТОВ «ФК «АРБО ФІНАНС» Ярового О.М. надійшла заява про відмову від позову.

В судове засідання представник позивача, який є і третьою особою за первісним позовом, повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач за первісним позовом та його представник, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не повторно з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Представник відповідача за зустрічним позовом в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст.49 ч.2 п.1, 206 ч.1 ЦПК України позивач протягом усього часу судового розгляду може відмовитися від позову, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі ст.ст.206 ч.3 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.255 ч.1 п.4 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.206, ч.2 ст.256 ЦПК України позивач попереджений про наслідки відмови від позову.

Приписами ст.12 ч.4 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, саме по собі подання заяви про відмову від позову не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст.55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Підстав для неприйняття відмови позивача від первісного позову судом не встановлено.

А відтак, беручи до уваги, що відповідно до вимог процессуального законодавства подати заяву про відмову від позову позивач має на будь-якій стадії процесу, враховуючи, що позивач скористався своїм правом, суд приймає відмову позивача від первісного позову, оскільки вона не суперечить закону і не порушує чиїх-то прав та охоронюваних законом інтересів та вважає за необхідне в зв`язку з цим закрити провадження по справі в цій частині.

Щодо зустрічного позову, суд виходить з такого.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Водночас положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням статі 223 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина 5 статті 223 ЦПК України).

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина 5 статті 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (частина 2 статті 257 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідно до ст.2 ч.1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №310/12817/13 від 22 травня 2019 року, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача (постанова Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19).

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача за зустрічним позовом, який є відповідачем за первісним позовом, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засіданні, призначені на 25.01.2021 р. та 13.07.2021 р., не з`явився, що є повторнійсть (двічі поспіль), про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не подавав.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Відповідно до ст.131 ч.3 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний повідомляти суд про причини своєї неявки.

З огляду на те, що позивач за зустрічним позовом повторно не з`явився в судове засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку, що вищевказана зустрічна позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача за зустрічним позовом права повторного звернення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12 ч.4, 49, 206, 255 ч.1 п.4, 256, 257 ч.1 п.3, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», від позову Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Закрити провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити правонаступнику позивача, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит», третя особа:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРБО ФІНАНС» про визнання недійсним кредитного договору - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова