Справа № 569/4056/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Галінської В.В. розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лаворик Максима Івановича,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лаворик Максима Івановича, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лаворика М.І. при винесенні постанови від 05.02.2021 № ВП 64353904, про відкриття виконавчого провадження та скасувати таку постанову; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Лаворика М.І. при винесенні постанови від 05.02.2021 № ВП 64353904, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та скасувати таку постанову; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Лаворика М.І. при винесенні постанови від 05.02.2021 № ВП 64353904, про стягнення виконавчого збору та скасувати таку постанову.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до частини першої ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту ст.447 ЦПК України, суд вважає, що у порядку цивільного судочинства може бути оскаржено рішення, дію або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого виключно відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України.

В той же час КАС України в редакції, що є чинною на час звернення до суду зі скаргою, в ст. 287 КАС України передбачає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, встановивши предмет оскарження, яким є бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання постанови №725294 виданої 25.01.2020 Управлінням патрульної поліції в Рівненської області про притягнення до адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для розгляду такої справи в порядку цивільного судочинства, така скарга повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій є окремими виконавчими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону № 1404 VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Тому слід ураховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Оскільки скаржник ОСОБА_1 оскаржує дії та рішення державного виконавця, прийняті у рамках виконавчого провадження ВП 64353904 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження, то справи щодо оскарження таких постанов, в силу ч. 2 ст. 20 КАС України, підсудні окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за даною скаргою.

Крім того, згідно ч.5 ст.186 ЦПК України, слід роз"яснити скаржнику право на звернення, відповідно до ст. 287 КАС України, з позовною заявою до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.186,260,353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лаворик Максима Івановича.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -