Справа № 204/1535/21
Провадження № 2/204/1071/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з позовною заявою керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння.

01 березня 2021 року суддя Самсонова В.В., перебувала у відпустці.

Позовна заява передана мені, судді Самсоновій В.В., 02 березня 2021 року цивільною канцелярією суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 175 ЦПК України, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

З позовом до суду в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області, який просить скасувати рішення про державну реєстрацію, визнати недійсним договір купівлі-продажу та витребувати майно з чужого незаконного володіння.

Згідно з ч. 3-5 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

В позовній заяві керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області зазначає, що Дніпропетровська місцева прокуратура № 4 Дніпропетровської області неодноразово зверталася до Дніпровської міської ради щодо вжиття заходів представницького характеру з метою захисту порушеного права комунальної власності територіальної громади міста на зазначене нерухоме майно. Втім, будь-яких заходів Дніпровською міською радою вжито не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з п. 1-2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

З постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (12-194гс19) вбачається:

-Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

-Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

-Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

-Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

-Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

-Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/90458902 ).

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, п. 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку (неофіційний переклад): "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Таким чином, керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області не доведено підстави звернення до суду з позовом саме прокурора. Стосовно посилання на той факт, що Дніпропетровська місцева прокуратура № 4 Дніпропетровської області неодноразово зверталася до Дніпровської міської ради, суд зазначає, що звернень було лише два (оскільки в матеріалах справи є лише дві відповіді з Дніпровської міської ради) та обидві відповіді було надіслано в межах п`яти місяців. Крім цього, в позовній заяві зазначено, що начебто уповноваженій особі Дніпровської міської ради були відомі обставини щодо незаконного вибуття з власності територіальної громади міста Дніпра нежитлового приміщення ще в вересні 2019 року. Таким чином, навіть якщо вважати, що саме з вересня 2019 року почався перебіг позовної давності для звернення до суду з даним позовом, самим же керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 вказано, що в даному випадку строк позовної давності складає три роки, а отже Дніпровська міська рада має ще півтора року для звернення до суду з даним позовом самостійно. Також необхідно зазначити, що останнє звернення Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 було надіслано Дніпровській міській раді 25 лютого 2021 року, тобто за день, до подачі позову до суду. Відповіді на даний лист до матеріалів справи не долучено. Відтак, з моменту, як Дніпровська міська рада дізналася про порушення права та має право звернутися до суду пройшло недостатньо часу для звернення з позовом до суду саме прокурора.

Таким чином, підстав для звернення керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради з даною позовною заявою судом не вбачається.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Тому, оскільки відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, вважаю необхідним дану позовну заяву повернути прокуророві на підставі п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-1 Конституції України, Законом України «Про прокуратуру», ст. ст. 56, 175, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння - повернути прокуророві на підставі п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова