Справа № 504/2969/20
Провадження № 2/504/1083/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

при секретарі - Мельниковій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, у порядку спрощеного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП не зазначений, ОСОБА_3 , РНОКПП не зазначений, ОСОБА_4 , РНОКПП не зазначений, ОСОБА_5 , РНОКПП не зазначений про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, і просив суд, з правових підстав ст. 391, 405 ЦК України, визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 таким, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивача подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі у судовому засіданні визнали позовні вимоги, про що подали письмові заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав:

Позивачу належить на праві власності будинок АДРЕСА_1 .

Відповідачі з 1998 року до теперішнього часу зареєстровані у цьому житловому будинку, який зареєстрований на праві власності за позивачем, однак з того часу не проживають у будинку, оскільки мають власне житло.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені статтями 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Як закріплено частиною четвертою статті 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина друга статті 405 ЦК України).

У судовому засіданні відповідачі пояснили суду, що мають інше житло, дійсно не проживають у спірному домоволодінні, яке належить позивачу, і наміру в ньому проживати не мають.

Суд встановивши зазначені обставини, дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення його прав як власника нерухомого майна відповідачами. Суд враховує те, що відповідачі мають інше придатне для проживання житло, і вони не мають намір проживати у житлі позивача, в якому зареєстроване їх місце проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 267, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , права користування буд. АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко