Справа № 591/4020/20
Провадження № 6/591/401/21
У Х В А Л А

28 грудня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гончаренко Т.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу Зарічного районного суду м. Суми №591/4020/20 від 24 листопада 2021 року, виданого за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів,

В СТ А Н О В И В:

30.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про часткове визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина, починаючи стягнення з 01.07.2020. Заяву мотивував тим, що раніше, 06.07.2020 Зарічним районним судом м. Суми було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей, починаючи стягнення з 01 липня 2020 року. 29.07.2021 цей наказ був скасований, у зв?язку з чим виконавче провадження було закінчене. 24.11.2021 видано новий наказ про стягнення аліментів на утримання одного сина, починаючи стягнення з 01.07.2020. Суд видав судовий наказ безпідставно та в редакції на вирішення заяви, якої стягувач не подавала і такої вимоги не заявляла, оскільки заявлялась вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/3 доходів батька на утримання двох синів. Між сторонами мається спір щодо місця проживання дітей, а стягувачем не надано доказів на підтвердження проживання молодшого сина з нею. За період дії судового наказу від 06.07.2020 стягувались у примусовому порядку аліменти на утримання синів. На день звернення до суду державним виконавцем нараховується заборгованість в сумі 33 101 грн. Проте з урахуванням фактичних виплат аліментів на двох синів в розмірі 1/3 частини доходів та зміну аліментів на 1 дитину у розмірі ј частини доходів заборгоівність за період з 01.07.2020 по 30.11.2021 складає 4238,50 грн., а фактично сплачено 60 596,57 грн.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Зарічного районного суду м.Суми від 24.11.2021 №591/4020/20 (8/591/10/21) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів мандрики ОСОБА_5 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 1 липня 2020 року в частині фактичної сплати аліментних зобов`язань на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання судового наказу, виданого Зарічним районним судом м.Суми від 6.07.2020 р. № 591/4020/20 (2-н/591/1212/20), починаючи з 1 липня 2020 року, за період з 1 липня 2020 року до 31 липня 2021 року, у зв`язку з відсутністю звернення стягувача про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті (1/4 частини замість заявлених 1/3 частини), фактичного стягнення аліментів на одну дитину, починаючи з 01.07.2020 р. за період з 1 липня 2020 року до 31 липня 2021 року в порядку примусового виконання на підставі попередньо виданого судового наказу, та вже стягнутих аліментів за попередній період на підставі попереднього судового наказу, виданого Зарічним районним судом м.Суми від 6.07.2020 р. № 591/4040/20 (2-н/591/1212/20), починаючи стягнення з 1.07.2020 р. за період з 1 липня 2020 року по 31 липня 2021 року, на суму стягнення в розмірі 60596 грн. 57 коп.

Ухвалою суду від 01.12.2021 прийнято до провадження заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання за виконавчим документом.

У судовому засіданні боржник та його представник заяву підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що розраховані виконавцем суми стягнутих аліментів за наказом від 06.07.2020 є меншими, аніж фактично сплачені, що підтверджується довідками з місця роботи боржника. Боржник зазначив, що виконує свій обов?язок з утримання синів. Наказом від 24.11.2021 повторно нараховані аліменти на утримання молодшого сина, які боржник вже сплатив за судовим наказом від 06.07.2020. Просили заяву задовольнити.

У судовому засіданні стягувач проти задоволення заяви заперечувала. Пояснила, що безпідставними є доводи про незвернення стягувача із заявою про видачу судового наказу на утримання однієї неповнолітньої дитини. Посилання на існування спору щодо стягнення аліментів не може бути підставою для задоволення вказаної заяви. Не погоджується із наданим заявником розрахунком його заборгованості та фактично виплачених сум аліментів за наказом від 06.07.2020. Шляхом подання такої заяви боржник намагається змінити період, за який підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_6 та ухилитись від сплати аліментів і заборгованості, що виникла за минулі періоди. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

06 липня 2020 року Зарічним районним судом м. Суми видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну житину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 01 липня 2020 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами вказаного судового наказу.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.03.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу було відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 03.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу суду першої інстанції скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29.07.2021 судовий наказ від 06 липня 2020 року скасовано та відмовлено у видачі судового наказу.

20.08.2021 державним виконавцем Зарічного ВДВС у м. Суми Пн-Сх МРМ+УМЮ (м. Суми) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №62714847 з примусового виконання вказаного судового наказу.

Постановою Сумського апеляційного суду від 28.10.2021апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 29.07.2021 у частині відмови у видачі судового наказу скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду цього питання.

24.11.2021 Зарічним районним судом м. Суми видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01 липня 2020 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24.11.2021 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з розрахунком заборгованості від 26.11.2021 зі сплати аліментів за виконавчим листом від 06.07.2020 за період з 01.07.2020 по 01.11.2021 сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 33101 грн.

За змістом ч. 3 ст. 431 ЦПК України судовий наказ є видом виконавчого документу. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Крім того, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічний правовмий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі №520/1466/14-ц.

Таким чином, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Відповідно до норм ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Подана заява фактично пов?язана із незгодою боржника із підставами видачі судового наказу та розміром стягуваних за ним аліментів. Також в обгрунтування заяви боржник посилається на той факт, що за судовим наказом, який був виданий раніше у даній справі та у подальшому скасований, нараховувались та стягувались з нього аліменти на утримання дітей за період з дня, визначеного у наказі як початок стягнення по дату скасування цього наказу. На переконання суду наведені обставини не є передбаченими статтею 432 ЦПК України підставами для визнання наказу частково таким, що не підлягає виконанню. Суд зазначає, що поставлені в заяві питання щодо незгоди із проведеним державним виконавцем розрахунком суми заборгованості є питаннями, пов?язаними з виконанням державним виконавцем судового рішення та не можуть бути вирішені шляхом визнання документа таким, що не підлягає виконанню, в частині фактично сплачених/стягнутих коштів на утримання двох дітей за іншим наказом.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви та визнання виданого судового наказу частково таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання частково таким, що не підлягає виконанню, судового наказу Зарічного районного суду м. Суми №591/4020/20 від 24 листопада 2021 року, виданого за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29.12.2021.

Суддя О.О. Ніколаєнко