Єдиний унікальний номер 341/1992/16-ц
Номер провадження 4-с/341/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Король І. Л.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

державного виконавця Стасюка І. І.,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

встановив:

18.02.2021 адвокат Фатула Т. В. в інтересах заявника ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив:

- визнати дії головного державного виконавця Галицького РВ ДВС Ворох В. П. про нарахування суми заборгованості за аліментами та видачу розрахунку за аліментами станом на 01.01.2020 за виконавчим листом № 341/1992/16-ц від 23.05.2017 неправомірними;

- визнати дії головного державного виконавця Галицького РВ ДВС Стасюка І. І. про нарахування суми заборгованості за аліментами та видачу розрахунку за аліментами станом на 08.02.2021 за виконавчим листом № 341/1992/16-ц від 23.05.2017 неправомірними.

Скарга обґрунтована тим, що дії державних виконавців щодо розрахунків заборгованості станом на 01.01.2020 та на 08.02.2021 є протиправними, оскільки у межах виконавчого провадження № 54025104 відсутня будь-яка інформація і дані, які підтверджують навчання ОСОБА_5 саме у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав. Водночас, отримавши від представника ОСОБА_4 копії документів, долучених останнім до матеріалів справи щодо підтвердження факту навчання ОСОБА_5 саме у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі, просив визнати протиправними дії державних виконавців у частині нарахування заборгованості після січня 2018 року. Також зазначив, що ОСОБА_3 готовий сплатити аліменти відповідно до рішення суду, проте хоче отримати підтвердження факту навчання сина у вказаному навчальному закладі та періоду такого навчання.

Представник ОСОБА_4 у задоволенні скарги просив відмовити, долучив до матеріалів справи копії документів, які, на його думку, свідчать про навчання ОСОБА_5 саме у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі до 31 жовтня 2018 року. Зазначив, що відповідач у справі на виконання рішення суду ще жодного разу не сплатив аліменти на навчання сина.

Державний виконавець у задоволенні скарги просив відмовити, оскільки вчиняв усі залежні від нього дії щодо встановлення періоду навчання ОСОБА_5 саме у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі. Зазначив, що на підставі постанови від 09 лютого 2021 року у виконавчому провадженні № 54025104 за виконавчим листом № 341/1992/16-ц від 23.05.2017 матеріали вказаного провадження передано до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Копію вказаної постанови надав суду для доручення до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та зміст скарги, надавши правову оцінку наявним письмовим доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд установив, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчатися, з відповідача вирішено стягувати на користь ОСОБА_4 щомісячно аліменти у розмірі 5658 грн на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі, але до досягнення ним двадцяти трьох років. Стягнення розпочати з 15 листопада 2016 року.

Відповідно до наявного розрахунку зі сплати аліментів на підставі виконавчого листа № 341/1992/16-ц від 23 травня 2017 року, який видано державним виконавцем Ворох В. П., станом на 01 січня 2020 року за період з листопада 2016 року до 01 січня 2020 року нараховані аліменти на загальну суму 223491,0 грн. Така ж сума заборгованості.

Відповідно до наявного розрахунку зі сплати аліментів (а. с. 11), наданого представником скаржника, державний виконавець Стасюк І. І. видав розрахунок зі сплати аліментів, відповідно до змісту якого станом на 08 лютого 2021 року сума нарахованих і не сплачених аліментів становить 298661,57 грн. Водночас, зі змісту наявних у цьому розрахунку даних вбачається, що щомісячні нарахування з січня 2020 року до лютого 2021 року становлять 5658,0 грн, що відповідає змісту рішення у справі № 341/1992/16-ц та відповідного виконавчого листа. Проте, назва цього розрахунку містить посилання на виконавчий документ із зовсім іншим номером, датою видачі та змістом, відмінними від виконавчого листа № 341/1992/16-ц від 23 травня 2017 року.

Зважаючи на те, що державний виконавець щодо надання цього розрахунку представнику боржника у справі не заперечував, зазначені у розрахунку суми заборгованості відповідають матеріалам справи, виходячи із щомісячних платежів у розмірі 5658 грн, суд дійшов висновку про те, що назва розрахунку містить помилкове посилання на дані іншого (стороннього) виконавчого листа. Своєю чергою, відповідний розрахунок, виданий 08 лютого 2021 року державним виконавцем Стасюком І. І., стосується матеріалів цієї справи та підлягає розгляду у межах виконання судового рішення у справі № 341/1992/16-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц (провадження № 14-496цс19) викладений правовий висновок, згідно з яким, оскільки скаржник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, така скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

У цій справі спір вирішується саме шляхом подачі скарги на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів.

Верховний Суд у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 401/3734/16-ц та від 22 квітня 2020 року у справі № 523/7815/18 дійшов висновку, що спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів може розглядатись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зі змісту скарги та доводів представника ОСОБА_3 у судовому засіданні суд установив, що, фактично, боржник готовий погасити наявну заборгованість зі сплати аліментів і виконати рішення суду. Водночас, оскільки звернення до виконавчої служби щодо надання доказів підтвердження навчання ОСОБА_5 саме у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі та періоду такого навчання, результатів не дали, а у боржника наявна інформація про те, що його син у зазначеному закладі не навчається з 2018 року, то ОСОБА_3 звернувся з цією скаргою до суду.

Таким чином, під час розгляду цієї скарги спірним, фактично, є період, у якому ОСОБА_5 навчався саме у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі, та, відповідно, за який повинні бути нараховані суми аліментів на підставі виконавчого листа № 341/1992/16-ц від 23 травня 2017 року.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині першій і третій статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Дослідивши додані до матеріалів справи представником ОСОБА_4 докази, суд виходить з таких установлених на їх підставі обставин.

Відповідно до змісту довідки про зарахування іноземця на навчання № 462/2016 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований на стаціонарну форму навчання у Варшавський вищий навчальний заклад ім. Марії Склодовської-Кюрі на період з 01 жовтня 2015 року до 30 вересня 2018 року. З 01 жовтня 2016 року студент буде продовжувати навчатися.

Зміст довідки № 282/2017 від 25 квітня 2017 року свідчить про те, що у 2016/2017 роках ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом Варшавського вищого навчального закладу ім. Марії Склодовської-Кюрі.

Відповідно до змісту довідки від 16 січня 2018 року № 20/2018 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був прийнятий на період навчання з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2020 року до Варшавського вищого навчального закладу ім. Марії Склодовської-Кюрі. Студент повторює перший рік навчання від 01 жовтня 2017 року.

Як пояснив представник ОСОБА_4 у судовому засіданні, навчальний рік у вказаному навчальному закладі триває з 01 жовтня відповідного року до 20 вересня наступного року.

Таким чином, представник ОСОБА_4 вважає, що наведеними вище письмовими доказами, зокрема довідкою 16 січня 2018 року № 20/2018, підтверджено факт навчання ОСОБА_5 саме у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі до кінця відповідного навчального року, а саме до 30 вересня 2018 року.

Водночас, представник ОСОБА_3 вважає, що довідка 16 січня 2018 року № 20/2018 містить лише дані про те, що ОСОБА_5 навчався у навчальному закладі саме станом на 16 січня 2018 року, і не доводить фактичного навчання студента до кінця навчального року, тобто до 30 вересня 2018 року. Водночас, погодився, що дії державних виконавців щодо нарахування заборгованості до кінця січня 2018 року є обґрунтованими і правомірними.

Своєю чергою, представник ОСОБА_4 долучив до матеріалів справи завірену копію студентського квитка ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , який містить відтиск печатки у відповідному полі із зазначенням дати 31 березня 2018 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку про те, що представник ОСОБА_4 належними доказами довів факт навчання ОСОБА_5 саме у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі до кінця березня 2018 року включно. Водночас, жодних доказів, які б свідчили про навчання вказаної особи у навчальному закладі після 31 березня 2018 року суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість і задоволення скарги на дії державних виконавців, оскільки правомірність нарахування заборгованості зі сплати аліментів на підставі виконавчого листа № 341/1992/16-ц від 23 травня 2017 року доведено лише за період з 15 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року.

Згідно з частиною другою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки на підставі постанови від 09 лютого 2021 року у виконавчому провадженні № 54025104 за виконавчим листом № 341/1992/16-ц від 23.05.2017 матеріали виконавчого провадження передано до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), то саме цьому органу необхідно усунути відповідні порушення щодо нарахування сум заборгованості за виконавчим листом № 341/1992/16-ц від 23.05.2017.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76, 247, 447-453 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В. П. про нарахування суми заборгованості за аліментами за період з 01 квітня 2018 року до 31 грудня 2019 року та видачу нею розрахунку за аліментами станом на 01.01.2020 з відображенням заборгованості за вказаний період за виконавчим листом від 23.05.2017 № 341/1992/16, виданим Галицьким районним судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 щомісячно аліментів у розмірі 5658,0 грн на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 на час його навчання у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі, але до досягнення ним 23-х річного віку, неправомірними.

Визнати дії головного державного виконавця Галицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Стасюка І. І. про нарахування суми заборгованості за аліментами за період з 01 січня 2020 року до 08 лютого 2021 року та видачу ним розрахунку із сплати аліментів станом на 08.02.2021 за виконавчим листом від 23.05.2017 № 341/1992/16, виданим Галицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 щомісячно аліментів у розмірі 5658,0 грн на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 на час його навчання у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі, але до досягнення ним 23-х річного віку, неправомірними.

Зобов`язати Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 341/1992/16, виданого Галицьким районним судом Івано-Франківської області 23.05.2017, здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_3 за аліментами, що стягуються на користь ОСОБА_4 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його навчання у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі, але до досягнення ним 23-х річного віку, за період з 15 листопада 2016 року до 01 квітня 2018 року.

Про виконання цієї ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пятнадцяти днів з дня її оголошення, через Галицький районний суд.

Повний текст ухвали складено 03 березня 2021 року.

Суддя:М. Р. Мергель