Справа № 643/3615/21
Провадження № 2-з/643/40/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. м.Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Кононенко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Морозової О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

01 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 03 березня 2021 року відкрито провадження у справі.

Одночасно з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позовом шляхом накладення арешту на автомобіль MAN TGA 18.360, (2002), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано на імя ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Предметом спору є автомобіль MAN TGA 18.360, (2002), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано на імя ОСОБА_2 . Незважаючи на те, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю сторін, ОСОБА_2 може скористатися своїм правом і в будь який момент без її згоди здійснити відчуження автомобіля на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 23.12.2020 N 756/2609/20 (провадження N 61-11479св20) викладено правову позицію згідно з якою:

"Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу".

Відповідно до частини третьоїстатті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за часшлюбу, належить дружині та чоловікові направі спільної сумісної власностінезалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норми статті 60 СК України свідчить про презумцію спільності права власності подружжяна майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом праваспільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Шлюб між позивачем та відповідачем був укладений 17 серпня 2007 року.

Автомобіль MAN TGA 18.360, (2002), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 був придбаний у 2018році та нього за презумпцією статті 60 СК України розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя.

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення, суд вбачає між сторонами реальний спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, при цьому суду не надано доказів того, що спірний автомобіль є особистою приватною власність відповідача.

Відповідно до вимог статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Виходячи з викладеного, заходи забезпечення позову про які просить позивач, фактично будуть спрямовані на охорону матеріально-правових інтересів ОСОБА_1 від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, а саме розпорядження відповідачем спільним автомобілем без дотримання вимог статті 65 СК України, з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обмеження у правах відповідача у разі накладення арешту на автомобіль, суд вважає більш ніж співмірними з ризиком відчуження автомобіля третім особам та труднощами, які в цьому випадку можуть виникнути при виконанні рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Предметом справи є поділ майна та майнових прав подружжя, тому захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони реєстраційних дій, на час розгляду справи відповідає предмету позову, є розумним, адекватним, співмірним та таким, що відповідає предмету позову.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149-153,157,259-261,353-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль MAN TGA 18.360, (2002), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , шляхом заборони вчинення та/або скасовувати та/або коригувати будь-які реєстраційні дії щодо переходу та припинення права власності на вказаний транспортний засіб автомобіль MAN TGA 18.360, (2002), білого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення.

Суддя Т.О. Кононенко