Справа № 740/730/21
Провадження № 2/740/590/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І.М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Ніжинська районна державна адміністрація Чернігівської області, про стягнення заборгованості з належних звільненому працівникові сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

встановив:

Позивач 05.02.2021 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь 9 528 грн 01 коп. заборгованості з виплати сум, належних при звільнені, 20 841 грн 24 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01 січня 2021 року по 03 березня 2021 року.

Позов аргументує тим, що у період з 05.11.2002 по 31.12.2020 вона перебувала у трудових відносинах з відділом освіти Ніжинської районної державної адміністрації, де займала посаду бухгалтера першої категорії централізованої бухгалтерії, а 31.12.2020 її звільнено у зв`язку з ліквідацією централізованої бухгалтерії на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до довідок, виданих відділом освіти Ніжинської РДА №01-15/1103 від 04.01.2021 та №01-15/36 від 18.01.2021, заборгованість відповідача перед нею по виплаті належних при звільненні сум станом на 18 січня 2021 року становила - 9 528,01 грн, а саме: заробітна плата - 842,49 грн, компенсація за невикористану відпустку - 1 223,48 грн, вихідна допомога при звільнені -7 462,04 грн.

Відповідач відмовляється сплатити їй заборгованість через відсутність грошових коштів, тому вона змушена просити суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість з належних при звільненні сум в розмірі 9528,01 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач з нею не розрахувався, вважає, що вона має право на відшкодування середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період часу 01.01.2021 року по 03.03.2021, тобто по день постановлення рішення суду, виходячи з її середньоденної заробітної плати та кількості робочих днів в цьому періоді. Оплата її праці за останні два місяці роботи становила: жовтень 2020 року - 8948,93 грн, листопад 2020 року - 7922,52 грн. Середньоденна заробітна плата - 496,22 грн.

Кількість робочих днів за період часу з 01.01.2021 по 03.03.2021 становить 42 робочих дні. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період часу 01 січня 2021 року по 03 березня 2021 року включно становить 20 841 грн 24 коп. (496,22 х 42).

Ухвалою від 05 лютого 2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду на 03.03.2021 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач подала до суду письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності та уточнений розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення суду - 03.03.2021.

Представник відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах із відділом освіти Ніжинської районної державної адміністрації, наказом №18-к від 14.08.2019 переведена на посаду бухгалтера першої категорії централізованої бухгалтерії, а 31 грудня 2020 року наказом від 31.12.2020 №81-к звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією централізованої бухгалтерії відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача (а.с. 8) та копією наказу про звільнення (а.с. 9).

Згідно довідки відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації №01-15/36 від 18.01.2021 станом на 18.01.2021 заборгованість перед ОСОБА_1 становить 9 528 грн 01 коп., з яких: заробітна плата - 842 грн 49 коп., компенсація за невикористану відпустку - 1223 грн 48 коп. та вихідна допомога при звільненні - 7 462 грн 04 коп. (а.с.15).

Згідно довідки відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації №01-15/53 від 18.01.2021 заробітна плата ОСОБА_1 за два календарні місяці роботи - жовтень, листопад 2020 року (42 робочі дні, фактична кількість відпрацьованих робочих днів - 34) становить 16 871 грн 45 коп. Середньоденна заробітна плата становить 496,22 грн (а.с.14-А).

Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У свою чергу відповідно до положень ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми від відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 842 грн 49 коп.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Враховуючи, що в день звільнення позивачу не було виплачено належні до сплати суми, суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача згідно зі ст.117 КЗпП України компенсації за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі середнього заробітку працівника.

Розмір середнього заробітку позивача за весь час затримки по день проведення розрахунку має бути обраховано відповідно до Порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Як вбачається з довідки про доходи № 01-15/53 від 18.01.2021 середньоденний заробіток позивача становить 496 грн 22 коп. Згідно наданого позивачем уточненого розрахунку кількість днів затримки розрахунку при звільненні по день постановлення рішення суду - 42 (з 01.01.2021 по 03.03.2021). Таким чином, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні становить 20 841,24 грн (496 грн 22 коп. х 42 дні), без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Розрахунок перевірений судом.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 1 223 грн 48 коп. суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про відпустки» та ст.74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладання трудового договору.

Згідно вимог ст.83 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем вище вказаних вимог законів України дотримано не було, остаточний розрахунок при звільненні не проведений, було порушено право позивача на оплату праці, внаслідок чого станом на теперішній час існує заборгованість по виплаті позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вихідної допомоги у розмірі 7 462,04 грн, судом враховано наступне.

Згідно ч.1 ст.44 КЗпП України при припиненні колективного чи трудового договору з підстав, зазначених у п.1 статті 40 КЗпП України, вихідна допомога виплачується у розмірі, не менше середньомісячного заробітку, що визначено у наказі №81-К від 31 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по виплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 842 грн 49 коп., компенсація за невикористану відпустку в розмірі 1 223 грн 48 коп., вихідна допомога в розмірі 7 462 грн 04 коп. та компенсація за затримку розрахунку при звільненні, що на день ухвалення рішення суду становить 20 841 грн 24 коп., згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України №100 від 08.02.1995.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Для захисту свого порушеного права та представництва інтересів в суді позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правничої (правової) допомоги з адвокацькою компанією «Гринь та партнери» в особі голови АК «Гринь та партнери» Гринь Людмилою Василівною від 20.01.2021 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №37 від 08.09.2017), актом про виконання роботи до договору про надання правничої (правової допомоги) від 27 січня 2021 року, а також меморіальним ордером №@2РL545064 від 22.01.2021 про сплату гонорару за ведення справи 2 000 грн.

Суд зазначає, що вказані витрати відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в розумінні ст.133 ЦПК України, документально підтверджені, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у сумі 908 гривень. Крім того, оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заборгованості за невикористану відпустку та вихідну допомогу, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Згідно з п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.47, 115-117, ст.237-1 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про відпустки», ст.141, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Ніжинська районна державна адміністрація Чернігівської області, про стягнення заборгованості з належних звільненому працівникові сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації, адреса: Чернігівська область, м. Ніжин, провулок Ветеринарний, буд. 2, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , заборгованість з належних звільненому працівникові сум в розмірі 9 528 грн 01 коп., а саме: нарахована, але не виплачена заробітна плата - 842 грн 49 коп., компенсація за невикористану відпустку - 1 223 грн 48 коп., вихідна допомога при звільненні - 7 462 грн 04 коп., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2021 по 03.03.2021 в сумі 20 841 грн 09 коп. (без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів), понесені судові витрати: по сплаті судового збору - 908 грн, та на професійну правничу допомогу - 2 000 грн, а всього стягнути 33 277 (тридцять три тисячі двісті сімдесят сім) грн 10 коп.

Стягнути з відділу освіти Ніжинської районної державної адміністрації на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Допустити до негайного виконання рішення про стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції - Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Карпусь