Ухвала

04 березня 2021 року

м. Київ

справа № 1806/2-3176/11

провадження № 61-9029св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 18 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя

особа - реєстраційна служба Сумського міського управління юстиції, про визнання права власності, поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, встановлення земельного сервітуту; за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», Сумська міська рада, про визнання права власності, поділ домоволодіння та припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності по 1/2 частині гаража «Е», сарая «Ж», літнього душа «З», прибудови «а-1», яка складається з тамбура ІІ площею 1,8 кв. м, прибудови «а-2», яка складається з коридора «Ш», площею 3,8 кв. м та бані IV, площею 4 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на прибудову «а-3», яка складається з коридора 1-7, площею 4.4 кв. м, кухні 1-8, площею 10,5 кв. м, ванної кімнати 1-9 площею 4,6 кв. м, тамбура 1-11 площею 1,8 кв. м,

сарая «К».

Поділено домоволодіння АДРЕСА_1 та виділено в натурі у власність: ОСОБА_1 зі спільної часткової власності 51/100 (508/1000) частки, а саме: з житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами: житлову кімнату 1-4, площею 18,2 кв. м, коридор 1-1, площею 8,6 кв. м, житлову кімнату 1-2, площею 11,4 кв. м, житлову кімнату 1-6, площею 12,5 кв. м, загальною площею 50,7 кв. м; з надвірних будівель: тамбур «а-1», сіни «А», сарай «Б», погріб «Д», гараж «Е», вбиральня «В»,

сарай «Г», ворота № 1, 2/3 частини огорожі № 3, хвіртку № 5, огорожу № 6, всього на 100 833 грн, згідно варіанту № 7 висновку № 11/14 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05 червня 2014 року, припинивши право спільної часткової власності на домоволодіння з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі спільної часткової власності 49/100 (492/1000) частки, а саме: з житлового будинку «А-1» з житловими прибудовами: житлову кімнату 2-5, площею 8,8 кв. м, житлову кімнату 2-6, площею 8,1 кв. м, кухню 2-1, площею 9,5 кв. м, коридор 2-2, площею 6 кв. м, житлову кімнату 2-3, площею 19,4 кв. м, житлову кімнату 2-4, площею

13 кв. м, загальною площею 64,8 кв. м; з надвірних будівель: сіни «а-2», ганок, сарай «Ж», літній душ «З», 1/3 частини огорожі № 3, хвіртка № 4, всього на 97 497 грн, згідно варіанту № 7 висновку № 11/14 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05 червня 2014 року.

Грошову компенсацію в розмірі 3 332 грн, внесену ОСОБА_1 за квитанцією № від 21 листопада 2013 року, яка знаходиться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області (далі - ТУ ДСА в Сумській області), зобов`язано виплатити на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 . Згідно варіанту № 7 висновку № 11/14 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05 червня 2014 року покладено обов`язок на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за власні кошти та власними силами в приміщенні житлової кімнати «2-4» встановити глуху міжкімнатну перегородку, поділяючи приміщення на два окремих: приміщення передпокою шириною 1,5 м та приміщення площею 7,5 кв. м; між приміщенням організованого передпокою та житловою кімнатою «2-3» пробити дверний отвір та встановити дверний блок; в організованому приміщенні передпокою пробити отвір, встановити подвійний дверний блок і організувати вхід в квартиру ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Визначено між сторонами по справі порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 594 кв. м, згідно варіанту № 7 висновку № 11/14 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05 червня 2014 року, а саме визначивши: ОСОБА_1 земельну ділянку індивідуального користування загальною площею 297 кв. м зі сторони ділянки

АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку індивідуального користування загальною площею

297 кв. м зі сторони ділянки АДРЕСА_1 .

Встановлено постійний та безоплатний сервітут земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: для здійснення обслуговування належної ОСОБА_1 частини стіни житлової прибудови літера «А-1-1» відносно проходу по двору (при виникненні такої необхідності в разі ремонту підмостки, цоколю, стіни, покрівлі), який знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , площа якого становить 3,5 кв. м; для здійснення заїзду в двір ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно проїзду по двору (при виникненні такої необхідності в разі відкачки вигрібної ями, заїзду пожежної машини, для розвантаження та перенесення габаритних речей), який знаходиться в користуванні ОСОБА_1 , площа якого становить 20,5 кв. м.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Сумського апеляційного суду від 18 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2019 року в частині визнання права власності та поділу спільного майна в натурі, вирішення питання виплати грошової компенсації змінено, а в частині визначення порядку користування земельною ділянкою скасовано. Викладено резолютивну частину рішення Ковпаківського районного суду м. Суми

від 02 грудня 2019 року в наступній редакції: позов та зустрічний позов задоволено частково. Виділено в натурі ОСОБА_1 частину з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в наступному порядку: частину житлового будинку літера «А-1», що складається з житлової кімнати 1-4 площею 18,2 кв. м, вартістю 25 199 грн 54 коп., частину житлового будинку літера «А1-1», що складається з житлових кімнат: 1-6, 1-1, 1-2 загальною площею 32,5 кв. м, вартістю

40 859 грн, та з надвірних будівель: сарай «Б» - вартістю 8 244 грн,

1/2 частину погребу «Д» - вартістю 2 366 грн 50 коп., всього вартість виділеного майна складає 76 669 грн 04 коп., припинивши на них право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Виділено в натурі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частину з житлового будинку, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 в наступному порядку: частину житлового будинку літера «А-1», що складається з житлових кімнат 2-5 площею 8,3 кв. м, вартістю 11 492 грн

10 коп., 2-6 площею 8,1 кв. м, вартістю 11 215 грн 18 коп., частину житлового будинку літера «А2-1», що складається з житлових кімнат: 2-3 площею

19,4 кв. м, вартістю 26 332 грн 20 коп., 2-4 площею 13 кв. м, вартістю

17 645 грн 29 коп., кухні 2-1 площею 9,5 кв. м вартістю 12 894 грн 64 коп., коридору 2-2, площею 6 кв. м, вартістю 8143 грн 98 коп., та з надвірних будівель: прибудову «а2» (сіни, ганок) загальною площею 7,8 кв. м, вартістю 7 676 грн, гараж «Е» вартістю 8 477 грн та 1/2 частину погребу «Д» - вартістю 2 366 грн 50 коп., душ літера «З» вартістю 306 грн, сарай літера «Ж» вартістю 442 грн, всього вартість виділеного майна складає 106 990 грн

89 коп., припинивши на них право власності ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 компенсацію за знесення ним сіней «І» площею 5,6 кв. м, вбиральні «В», сараю «Г» в розмірі 1/2 частини їх вартості, що становить

4 270 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь

ОСОБА_1 компенсацію в рахунок зменшення ідеальної частки спільного майна в сумі 15 160 грн 93 коп.

Повернуто ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 3 332 грн, внесену ним за квитанцією від 21 листопада 2013 року № , яка знаходиться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Сумській області.

Земельну ділянку та огорожу 1-3 залишено в спільному користуванні.

В іншій частині позову та зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У червні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , у якій він просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 07 квітня 2020 року у справі № 521/2993/13-ц та постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 907/68/18,

від 13 березня 2019 року у справі № 734/3785/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 910/4055/18, від 13 листопада 2019 року у справі № 686/6888/15-ц, від 18 липня 2018 року у справі № 758/824/17, від 20 травня 2020 року у справі № 127/21769/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У липні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа - реєстраційна служба Сумського міського управління юстиції, про визнання права власності, поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, встановлення земельного сервітуту; за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», Сумська міська рада, про визнання права власності, поділ домоволодіння та припинення права спільної часткової власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 18 травня 2020 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович