УХВАЛА

про забезпечення позову

"03" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Сьома київська державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив «Комунар», про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Сьома київська державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив «Комунар», про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 10 серпня 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Залучено до до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Житлово-будівельний кооператив «Комунар».

02 березня 2021 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_2 та усім іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 , в тому числі здійснювати розпорядження такою квартирою у будь-який спосіб.

Заява обґрунтована тим, що 10 лютого 2021 року позивачу із розмови з відповідачем стало відомо, що останній домовився із нотаріусом для проведення нотаріальних дій щодо розпорядження квартирою, яка є предметом позову, на користь третіх осіб. Позивач вважає, що відповідач може відчужити на користь третіх осіб спірну квартиру, а такі дії можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову та матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня

2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд: визнати майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , за яку паєнакопичення в розмірі 6 513 карбованців були повністю сплачені 01 жовтня 1972 року та яка зареєстрована в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на об`єкти нерухомого майна на праві приватної власності за ОСОБА_2 , записано у реєстрову книгу №д 133-15 за реєстровим №639/30111 від 04 серпня 2006 року, спільною сумісною власністю померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 як спадкоємиці першої черги.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Суд, пересвідчившись в тому, що, між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з`ясувавши обсяг позовних вимог, вважає доцільним в якості забезпечення позову в даній справі накласти арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом судового розгляду справи.

Вказаний вище вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, невжиття такого заходу може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача.

Крім того, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить заборонити ОСОБА_2 та усім іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1 , в тому числі здійснювати розпорядження такою квартирою у будь-який спосіб.

Суд вважає, що запропоновані заходи забезпечення позову не є співмірними з заявленими вимогами, оскільки стосуються права власності відповідача, що не є предметом розгляду в даній справі. Крім того, такі заходи створюють перешкоди власнику ОСОБА_2 у здійсненні своїх повноважень щодо спірної квартири (розпорядження, володіння та користування).

З зазначених вище підстав заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення

позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 27 липня 2006 року, виданого Виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 20 липня 2006 року №1376-С (зареєстрований у реєстрову книгу №д.133-15 за реєстровим №639/30111, 04 серпня 2006 року).

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Стягувач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити учасникам справи та до відповідних компетентних органів для виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: