Справа № 635/1496/20
Провадження 2/635/709/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2021 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Савченко В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Волошин Артем Вікторович,

відповідач ОСОБА_2 ,

предстанвик відповідача - адвокат Грицуляк Тарас Петрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Волошин А.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину на квартиру загальною площею 38,2 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля Toyota Yaris, 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2019 шлюб між сторонами розірвано. В період шлюбу, який тривав з 2003 р. по 2019 рік, придбано квартиру загальною площею 38,2 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також автомобіль Toyota Yaris, 2008 року випуску. У зв`язку з тим, що майно придбано в період шлюбу, існує необхідність в його розподілі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 зазначила, що хоча шлюб розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2019, сторони перестали жити разом з вересня 2012 р. та фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не вели, що встановлено рішенням суду. Крім того, позивач з 2003 р. по 2012 не отримував постійного доходу, не мав офіційного, постійного заробітку. Враховуючи той факт, що придбання автомобіля Тоyota Yaris, д.н. НОМЕР_2 , 18.12.2012 року та квартири АДРЕСА_2 17.06.2013 року відбулось за особисті кошти відповідачки, яка на момент придбання не проживала однією сім`єю із позивачем та не вела спільного господарства, зазначені вище квартира та автомобіль являються особистою приватною власністю ОСОБА_2 , а не спільною сумісною власністю подружжя, як то вважає позивач, та поділу не підлягають.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.03.2020 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.03.2020 забезпечено позов шляхом встановлення заборони відчуження квартири загальною площею 38,2 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.04.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.05.2020 витребувано докази.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.06.2020 забезпечено позов шляхом встановлення заборони відчуження автомобіля Toyota Yaris 2008 року випуску, дата реєстрації 18.12.2012 року, VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.07.2020 забезпечено участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.08.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.10.2021 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003, який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2019.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 24.02.2020, транспортний засіб Toyota Yaris, д.н.з. НОМЕР_2 , Vin-код НОМЕР_1 , рік випуску 2008, зареєстровано 18.12.2012, за фізичною особою з РНОКПП НОМЕР_3 ( ОСОБА_2 ). Викладені обставини також підтверджуються листом Регіонального сервісного центру в Харківській області від 28.05.2020 вих.№31/20-1602.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.01.2020 №198144086, за ОСОБА_2 зареєстровано квартиру загальною площею 38,2 м2, що розташована за адресою, АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу серії та номеру 670 від 17.06.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В.

ОСОБА_2 була зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця з 02.08.2010-28.12.2016. Відповідно до наданих ОСОБА_2 декларацій про майновий стан та доходи за 2010 2013 роки, остання доходів за зазначений період не мала.

ОСОБА_1 з 1 кварталу 2009 р. по 4 квартал 2013 р. не був працевлаштований.

Викладені обставини підтверджуються відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів, а також листом Головного управління ДПС у Харківській області від 24.06.2020 вих.№13123/9/20-40-02-04-10.

Відповідно до договору купівлі-продажу серії та номеру 670 від 17.06.2013, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 квартиру загальною площею 38,2 м2, що розташована за адресою, АДРЕСА_1 . В п.10 зазначається, що чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_1 надав згоду на придбання зазначеної квартири. В договорі вказано, що квартира двокімнатна житловою площею 19.80 кв.м., загальною площею 38.20 кв.м.

Суду надано копію технічного паспорту від 20.07.2021 на квартиру за адресою, АДРЕСА_1 , відповідно до якого загальна площа спірної квартири становить 54,20 кв.м., житлова 26 кв.м., допоміжна 28.20 кв.м.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила суду, що з відповідачкою знайома з 1998 року, підтримують дружні відносини, з позивачем познайомилась перед їх весіллям. По суті справи пояснила, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не проживають однією сім`єю з вересня 2012 року, коли ОСОБА_5 пішов із родини. Спірні автомобіль і квартира придбані ОСОБА_6 вже після припинення спільного проживання з ОСОБА_5 . Щодо причин розпаду родини пояснила, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 жили погано, від знущався з неї, іноді вона приїздила ночувати до свідка, бо боялась повертатись додому. Коли ОСОБА_5 потрапив до в`язниці, адвокат просила ОСОБА_6 не розлучатися з ним для кращої характеристики. З літа 2012 року вони почали сильніше скандалити, у вересні ОСОБА_6 вже мешкала сама. Спірне житло вони з ОСОБА_5 довгий час знімали, після того, як ОСОБА_5 від неї пішов, вона викупила це житло за свої власні кошти, вона працювала підприємцем на ринку, про гроші ОСОБА_5 у придбанні спірного житла свідкові нічого невідомо.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що є двоюрідною сестрою відповідачки. Щодо спільного проживання сторін пояснила, що у 2012 році вони вже разом не мешкали. Свідок з дитиною приїхала з Полтави у 2012 році і поселилась у відповідачки, ОСОБА_5 на той час знімав окреме житло і мешкав зі своєю дівчиною. У сторін був автомобіль Міцубісі Лансер, який ОСОБА_5 забрав, коли пішов від ОСОБА_6 . Оскільки сестрі для роботи потрібен був автомобіль, вона сама придбала спірний автомобіль. На момент придбання будинку вони з ОСОБА_5 вже спільно не мешкали, але від нього потрібна була згода на придбання. Свідок мешкала у спірному житлі разом із ОСОБА_6 до 2019 року, ОСОБА_5 в цей час там не мешкав, усі комунальні витрати вони з сестрою оплачували самостійно. До придбання спірного житла ОСОБА_6 довгий час його знімала, ще до весілля з ОСОБА_5 .

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003, який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2019.

В період перебування у шлюбі було придбано наступне майно:

-18.12.2012 транспортний засіб Toyota Yaris, д.н.з. НОМЕР_2 , Vin-код НОМЕР_1 , рік випуску 2008,

-17.06.2013 квартиру, що розташована за адресою, АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Разом із тим, зазначена презумція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.09.2015 по справі №6-1026цс15, сам факт перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах без установлення обставин ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін.

Посилання сторони відповідача на рішення Харківського районного суду Харківської області від 04.06.2019, яким розірвано шлюб між сторонами, в якому встановлено час припинення шлюбних відносин у 2012 р., суд вважає хибним, оскільки дані обставини не встановлені судовим рішенням, а містяться у вступній частині зазначеного рішення, що не відповідає вимогам ч.4 ст.82 ЦПК України.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Натомість, суд вважає доведеним та підтвердженим поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що з вересня 2012 р. сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не вели, припинили спільне проживання.

Суд критично ставиться до пояснень позивача про перебування з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах до часу розлучення у 2019 році, оскільки зазначені твердження спростовуються поясненнями свідків.

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Посилання сторони відповідача щодо неможливості розподілу спірного автомобілю спростовуються постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спорів про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Пунктом 25 цієї ж постанови передбачено, що у разі реальної неподільності речі, що є предметом спору між подружжям, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16 вказується, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Викладена позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі №6-843цс17 та постанові Верховного Суду від 18.06.2018 по справі №711/5108/17.

Викладені обставини дають суду підстави дійти висновку, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль Toyota Yaris, 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 , придбані ОСОБА_2 після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачем, у зв`язку з чим поділу не підлягають, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи сторони відповідача щодо наявності самочинно збудованих об`єктів, що складає з квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , цілісний об`єкт, заслуговує на увагу, але не спростовує висновків про відмову в задоволенні позову, оскільки суд дійшов висновку про придбання спірного майна ОСОБА_2 після припинення шлюбних відносин з позивачем.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати відносяться за рахунок позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 28.12.2021.

Суддя Д.М. Савченко