Єдиний унікальний номер: 448/855/21
Провадження № 2/448/496/21
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17.12.2021 року м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - Гіряк С.І.

за участі секретаря судового засідання - Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу

за позовом Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) (місце знаходження: вул. Львівська, 19, м.Яворів, Львівська обл., індекс 81000)

до

відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію

учасники справи:

представник позивача - Колодна О.А. (в режимі відеоконференцзв`язку),

відповідач - ОСОБА_1

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. Яворівська КЕЧ (району) Львівської області звернулася з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію розмірі 27 736,71 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є структурним підрозділом органу державної виконавчої влади - Міністерства оборони України, військовослужбовцю відповідачу ОСОБА_1 . Самбірською КЕЧ (району) була надана службова квартира за адресою: АДРЕСА_2 , згідно спеціального ордеру №5 від 17 червня 2005 року. У зв`язку з розформуванням Самбірської КЕЧ (району) єдиний майновий комплекс містечка №147, до якого входить вищевказана будівля, де розташована квартира надана ОСОБА_1 була передана Львівському квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова. Відповідно до наказу Міністра оборони України №423 від 09.08.17 року майновий комплекс військового містечка №147 згідно акту отримання передачі від 31.10.2017 року був переданий Яворівській КЕЧ (району), власником якого є Міністерство оборони України.

3. Зазначає, що між Яворівською КЕЧ (району) та ОСОБА_1 укладено договір №22 від 01.12.2017 року про користування електричною енергією, згідно умов якого, Електропостачальник бере на себе зобов`язання постачати електричну енергію у необхідних обсягах, а відповідач зобов`язується оплачувати її за тарифами встановленими НКРЕКП у строки передбачені договором. Однак, всупереч умовам договору, відповідач не сплачує за послуги електропостачання з 2018 року, його заборгованість за період з січня 2018 року по квітень 2021 року, станом на 01.05.2021 року, становить 27 736,71 гривень.

4. Крім того, звертає увагу, що відповідач має право пільги на комунальні послуги та отримує їх.

5. Вказує, що на адресу ОСОБА_1 неодноразово надсилались претензії, остання №62 від 12.11.2020 року, однак, жодного реагування чи відповіді боржником не надано. За наведених обставин, позивач вимушений звернутися до суду.

6. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає такі безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву покликається на те, що він дійсно проживає у квартирі АДРЕСА_3 , куди був вселений із сім`єю згідно з ордером №5 від 11.06.2006 року. Вказує, що послуги з електропостачання до квартири надає позивач. Зазначив, що в будинку, в якому він проживає, відсутня газифікація природним газом та не функціонує система централізованого теплопостачання, опалення будинку електричне. Позивачем необґрунтовано завищено тарифи за спожиту електроенергію в порушення постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 23.04.2012 №498 «Про затвердження Порядку застосування тарифів на електроенергію» та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.02.2015 №220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» нараховуються завищені тарифи за спожиту електроенергію, а саме: по 1,68 грн. за 1кВт/год замість 90 коп. за 1 кВт/год за обсяг спожитої електроенергії у період з 01 жовтня по 30 квітня (включно).

7. Оскільки, він споживає до 3000 кВт/год електроенергії на місяць, позивач зобов`язаний нараховувати тарифи за спожиту електроенергію по ціні 90 коп за 1 кВт/год, а не по завищеному тарифу. Також посилається на те, що будинок, в якому він проживає із сім`єю є громадським будинком і не відноситься до промислового об`єкту, а тому тарифи за спожиту електроенергію встановлені неправомірно.

8. Стверджує, що поведений позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим, зазначає, що за 2018-2020 роки ним спожито 27 287 кВт/год електричної енергії і за вказаний період він здійснив оплату в розмірі 24 796,74 грн. по правомірному тарифу, а нарахування позивача за спожиту електричну енергію вважає наднормовим. Просить у задоволенні вимог позивача відмовити повністю.

9. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій звернув увагу на обґрунтованість позову, зазначив, що правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі укладеного договору №22 від 01.12.2017 року, положення якого є дійсними, та які визначають порядок та тарифи оплати використаної електричної енергії. Зазначив також, що правомірність застосування тарифу за спожиту електроенергію не є предметом розгляду у даній справі. Також вказав, що правомірність застосування тарифів за спожиту електроенергію по будинках «БОС №1», «БОС №2», які розташовані у в/м АДРЕСА_4 було вже предметом розгляду у справі №460/3172/19, за позовом ОСОБА_3 до Яворівської КЕЧ (району) про зобов`язання здійснити перерахунок тарифів за електроенергію. 03.08.2021 року Яворівським районним судом Львівської області у вказаній справі винесено рішення яким в позові відмовлено.

10. Звернув увагу, що позивач не є ліцензіатом щодо надання послуг з постачання електричної енергії споживачам, а лише посередником між енергопостачальнком та споживачами будинку, де проживає відповідач, який є ліцензіатом по тарифах для населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків, вартість розраховується за загальним розрахунковим засобом обліку, по квартирний облік у житловому будинку відсутній, тому нарахування проводиться відповідно до тарифів наданих енергопостачальниками в розмірі 1,68 коп. Просить задовольнити позовні вимоги повністю.

11. Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в яких повністю заперечує твердження позивача, щодо правомірності нарахування заборгованості та застосування тарифів позивачем за спожиту електричну енергію. Зазначає, що проведений ним аналіз застосування тарифів та здійснення нарахувань за період з лютого 2018 року по квітень 2021 року свідчить про його надмірність. Вказує, що проводив оплату на рахунок в Ощадбанку, де змушений був також оплатити комісійні за здійснення банком операцій в розмірі 163,00 грн., проте, звертає увагу, що позивач договору з Ощадбанком договору не укладав.

12. Також посилається на те, що через сімейні обставини потягом двох останніх років у квартирі майже не проживав, електричної енергії багато не споживав, знав, що оплачених ним коштів достатньо для її оплати, тому з червня 2020 року не оплачував спожиту енергію.

13. На підтвердження своїх розрахунків оплати долучив відпрацьовану ним діаграму та зробив відповідні висновки щодо відсутності заборгованості.

14. Не погоджується з твердженням позивача, що правомірність застосування тарифу за спожиту електричну енергію не є предметом розгляду у даній справі, оскільки це є основною причиною створення позивачем його заборгованості. Зазначив, що на рішення Яворівського районного суду Львівської області у справі за позовом ОСОБА_3 до Яворівської КЕЧ (району) про зобов`язання здійснити перерахунок тарифів за електроенергію подано апеляційну скаргу і таке не набрало законної сили, тому будь які посилання на дане рішення є безпідставними.

15. Також заперечує посилання позивача що, по квартирний облік у житловому будинку відсутній, оскільки, на обох будинках наявні лічильники.

16. Звертає увагу, що тарифи, якими керується позивач є проблемним питанням усіх мешканців, які зверталися із скаргами до позивача та отримували у відповідь необґрунтовані відписки. Тому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

ІІ. Позиція учасників процесу:

17. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, надав аналогічні пояснення, просив позов задовольнити повністю.

18. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечив повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. Зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає такі безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Просив відмовити у задоволенні позову.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

19.Ухвалою суду від 12.07.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

20.Ухвалою суду від 19.08.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21.Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

22.Самбірською КЕЧ (району) була надана службова квартира за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується спеціальним ордером №5 від 17 червня 2005 року.

23. Відповідно до Наказу міністерства оборони від 09.08.2017 року майновий комплекс містечка №147 переданий і перебуває на балансі Яворівської КЕЧ (району) відповідно до акту прийняття-передачі основних засобів, в будинку відсутності газифікації природним газом та не функціонування системи централізованого теплопостачання багатоквартирних будинків.

24. Довідкою №1470 від 31.05.2021 року підтверджується, що житловий будинок АДРЕСА_5 перебуває на балансі Яворівської КЕЧ (району) та згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно - його власником є Міністерство оборони України.

25. 01.12.2017 року між Яворівською КЕЧ (району) та ОСОБА_1 був укладений договір про користування електричною енергією № 22. Згідно якого Електропостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати електричну енергію у необхідних обсягах Споживача, а Споживач зобов`язується оплачувати електричну енергію за тарифами, встановленими НКРЕКП, у строки, передбачені цим договором.

26. Даним договором визначено: предмет договору, права та обов`язки споживача, права та обов`язки енергопостачальника, умови та порядок оплати та відповідальність сторін.

27. Даний договір є чинним, що підтвердили сторони в судовому засіданні.

28. Встановлено, що Яворівська КЕЧ (району) не є ліцензіатом щодо надання послуг з постачання електричної енергії споживачам, а лише посередником між енергопостачальними організаціями та споживачами - жителями військового містечка, а житловий будинок №2 , в якому проживає позивач відповідач, розраховується за загальним розрахунковим засобом обліку, поквартирний облік у житловому будинку відсутній.

29. Листом управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області від 13.05.2021 року, підтверджується, що ОСОБА_1 з 01.01.2018 року по теперішній час користується пільгою на електропостачання в розмірі 50% від норми.

30.Відповідачем надано розрахунки за спожиту електричну енергію за період з грудня 2018 по березень 2021 року, де зазначена сума до сплати за надані послуги. Встановлено, що здійснена ним оплата проведена відповідачем частково, що вбачається також із довідки про розрахунок заборгованості відповідача.

31.Рахунки Споживачу надсилалися щомісяця.

32.Встановлено, що позивач свої зобов`язання щодо постачання енергії за договором виконав в повному обсязі, а відповідач за період з січня 2018 року по квітень 2021 року, всупереч договірним зобов`язанням, не оплачував спожиту електричну енергію, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до довідки №1346 від 14.05.2021 року станом на 01.05.2021 року становить 27 736,71 грн.

33.Довідкою про розрахунки між ОСОБА_1 та Яворівською КЕЧ (району) здійснено розрахунок заборгованості відповідача за вказаний період.

34.Позивач звертався до відповідача із повідомленням-претензією №62 від 12.11.2020 року з вимогою щодо необхідності дотримання умов договору про користування електричною енергією та погашення заборгованості, яка була залишена відповідачем без реагування.

V. Застосоване судом законодавство.

35. Згідно п.1 договору №22 від 01.12.2017 року, укладеного між сторонами Електропостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати електричну енергію у необхідних обсягах Споживача, а Споживач зобов`язується оплачувати електричну енергію за тарифами, встановленими НКРЕКП, у строки, передбачені цим договором.

36. Згідно підпунктів 5, 6 п. 10 договору №22 від 01.12.2017 року Споживач зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в уповноваженому банку. П. 15 цього ж договору термін сплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

37.Відповідно до ч.1, ч.2 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

38. Відповідно до ч.1 ст.12, ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

39. Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послугу, якщо інше не встановлено договором.

40. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлено договором.

41. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону України обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

42. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

43.Виходячи із вимог статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК), зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

44. Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

45.У зв`язку із чим з відповідача підлягає стягненню розмір заборгованості, оскільки він належним чином зобов`язання не виконав.

46. В такому випадку, як на правову підставу для стягнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі Суд спирається на статтю 14 ЦК України, згідно із якою цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства та статтю 629 ЦК України, яка вказує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

47. Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

48. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

49. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

50. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (статті 12 і 81);

51. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

52. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

53. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

54. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

55.Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

56.Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

57. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

58. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

59. Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

60. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

VІ. Висновки Суду.

61. Судом встановлено, що відповідач користується послугами з постачання електричної енергії, наданої позивачем, що ним не заперечується.В будинку відсутня газифікація природним газом та не функціонує система централізованого теплопостачання, опалення будинку електричне.

62. Крім того, відповідачпосилається на те, що через сімейні обставини потягом двох останніх років у квартирі майже не проживав та споживав енергію в меншій кількості, проте, підтверджує сам факт її споживання.

63. Відносини між сторонами врегульовані укладеним ними договором від 01.12.2017 року про користування електричною енергією, який є чинним. Даним договором визначено: предмет договору, права та обов`язки споживача, права та обов`язки енергопостачальника, умови та порядок оплати та відповідальність сторін.

64. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що частково здійснював оплату за спожиту енергію, проте по тарифу 90 коп за 1 кВт/год як для населення, а не по тарифу встановленому по 1,68 грн. за 1кВт/год, також, сам відповідач підтвердив, що з червня 2020 року не оплачував спожиту енергію.

65. Суд не бере до уваги доводи відповідача про безпідставне нарахування позивачем плати за опалення місць загального користування, оскільки, позивач зазначив, що при наданні послуг та нарахуванні їх оплати керується Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, де визначено, що тариф на електроенергію, що відпускається населенню, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків, в розмірі 168 копійок за 1кВт/год., які на даний час є чинними. Крім того, Яворівським районним судом Львівської області розглядався спір щодо здійснення перерахунків тарифів за електроенергію між мешканцем військового містечка №147 ОСОБА_3 та позивачем, в задоволенні позову відмовлено, рішення суду оскаржено.

66. Встановлено, що згідно п. 15 договору нарахування плати проводиться відповідно до показань приладу обліку та умов укладеного між сторонами договору.

67. Суд звертає увагу, що відповідач не погоджується із нарахованою позивачем сумою заборгованості за спожиту енергію, однак, протягом спірного періоду з січня 2018 року по квітень 2021 року щомісячно отримував розрахунок на сплату послуг із зазначенням цих нарахувань, сплачував такі частково, та всупереч умовам договору не звертався до відповідача з повідомленням про недоліки в роботі та порушення позивачем умов договору.

68. Доводи відповідача про те, що мешканці будинку зверталися до позивача з питань, пов`язаних щодо наданих послуги стосуються встановлення лічильників, тарифів, та відсутності газифікації будинку природнім газом.

69. Проте, умови договору сторін справи, яким врегульовано їхні відносини не оскаржені та є чинними.

70. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що між сторонами існують фактичні договірні відносини.

71.Договором визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.

72. Відповідач, в порушення своїх обов`язків, належним чином не виконує взятих на себе обов`язків, не вносить плату за надані та спожиті комунальні послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість у спірному розмірі та за спірний період, яка підтверджена позивачем належними та допустимими доказами.

73. Суд приходить що переконання, що наданими доказами позивач довів факт порушення відповідачем умов договору про користування електричною енергією, тому, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

VIІ. Судові витрати.

74.Виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

75. Так, згідно платіжного доручення № 990 від 22 липня 2021 року позивачем було сплачено 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору.

76. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 27 736, 71 грн., котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Яворівської КЕЧ (району), Код на рахунок НОМЕР_1 МФО 820172 заборгованість по оплаті за послуги користування електричною енергією з січня 2018 року по квітень 2021 року в розмірі 27 736 (двадцять сім тисяч сімсот тридцять шість) гривень 71 копійку.

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Яворівської КЕЧ (району), Код на рахунок НОМЕР_1 МФО 820172 судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

4. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району), місце знаходження: вул.Львівська, 19, м.Яворів, Львівська обл., індекс 81000; ;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 22.12.2021 року.

Суддя С.І.Гіряк

Рішення набрало законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя С.І. Гіряк