ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2701/21 Справа № 197/1002/18 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги як не поданої

04 березня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Барильської А.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агропромисловий комплекс «Сібаріт» про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

На рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 січня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати десять днів з моменту отримання копії ухвали суду, для усунення її недоліків, а саме для сплати судового збору у розмірі 1 057,20 гривень.

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України, в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається із матеріалів справи, копія ухвали суду від 06 січня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху була надіслана апелянту 06 січня 2021 року за вих. №598/22-ц/803/2701/21/197/1002/18/01 на адресу, яка зазначалась в апеляційній скарзі та була отримана апелянтом особисто 26 січня 2021 року (а.с. 212), однак, у встановлений десятиденний строк, вимоги ухвали суду не виконано, на теперішній час недоліки скарги не усунено.

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись із апеляційною скаргою до суду в грудні 2020 року (а.с. 203), протягом тривалого часу не виявила належної зацікавленості у розгляді справи, не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, а саме, не сплатила судовий збір у розмірі 1 057,20 грн., у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення особі, яка її подала відповідності до статей 185, 357 ЦПК України.

Крім того, суд роз`яснює ОСОБА_1 , що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агропромисловий комплекс «Сібаріт» про розірвання договору оренди землі вважати неподаною та повернути її апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: