Дата документу 01.03.2021
ЄУН № 937/9577/20
Провадження №2-к/937/1/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Честнєйшої Ю.О.,

за участю секретаря Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі клопотання Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Оршанського району та міста Орши Вітебської області Республіки Білорусь від 13.07.2018 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Оршанського району та міста Орши Вітебської області Республіки Білорусь від 13.07.2018 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

02.02.2021 ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області призначено судовий розгляд вказаного клопотання.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, але від неї до суду надійшла заява про розгляд клопотання Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Оршанського району та міста Орши Вітебської області Республіки Білорусь від 13.07.2018 про стягнення з неї заборгованості за її відсутності. З рішенням суду не згодна. Вона не була повідомлена про розгляд справи в суді Оршанського району та міста Орши Вітебської області, оскільки тривалий час проживає в м. Мелітополі. При оформленні спадщини після смерті матері про її борги їй ніхто не говорив.

Від інших заінтересованих осіб не надходило заяв про перенесення розгляду клопотання, при цьому їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 13.07.2018 суд заочним рішенням Оршанського району та міста Орши Вітебської області Республіки Білорусь у справі №2-1713/2018 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку спадкування, стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 553 рубля 99 копійок та судові витрати в розмірі 27 рублів 70 копійок, а всього 581 рубль 69 копійок.

Вказане заочне рішення суду набрало законної сили 11.08.2018.

До клопотання додано належним чином завірена копія заочного рішення суду Оршанського району та міста Орши Вітебської області Республіки Білорусь від 13.07.2018, довідки, видані судом Оршанського району та міста Орши Вітебської області Республіки Білорусь про те, що рішення не оскаржувалось та набуло чинності 11.08.2018, про те, що ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а також про те, що заочне рішення суду про стягнення суми в порядку спадкування виконувалося на території Республіки Білорусь, але виплат боржником ОСОБА_1 не проводилося.

Згідно з вимогами статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Статтею 462 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (стаття 463 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Статтею 466 ЦПК України визначено вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Пункт 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

На даний час між Україною та Республікою Білорусь діє Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року.

Згідно зі ст. 6 Конвенції договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Згідно зі ст. 51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень); рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Згідно зі ст. 53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання додаються: рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності. Клопотання про дозвіл примусового виконання рішення і прикладені до нього документи забезпечуються завіреним перекладом на мову запитуваної Договірної Сторони або на російську мову.

Відповідно до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні та порядок подання такого клопотання дотримані.

Підстави для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачені ст. 468 ЦПК України, судом не встановлені.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення підлягає виконанню на території України.

Відповідно до частини 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З урахуванням викладеного, розмір заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню на користь Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» - 581,69 білоруських рублів за курсом НБУ станом на 01.03.2021 (10,7260) складає 6239,21 грн.

Керуючись ст.466,467 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду Оршанського району та міста Орши Вітебської області Республіки Білорусь від 13.07.2018 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішення суду Оршанського району та міста Орши Вітебської області Республіки Білорусь від 13.07.2018 у цивільній справі №2-1713/2018 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми в порядку спадкування, в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Відкритого акціонерного товариства «Белорусский банк развития и реконструкции «Белинвестбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 553 рубля 99 копійок та судових витрат в розмірі 27 рублів 70 копійок, а всього 581 рубль 69 копійок, що за курсом НБУ на день розгляду клопотання складає 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 21 копійка.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.О. Честнєйша