Справа № 191/2937/21
Провадження № 2/191/968/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом, за законом,-

ВСТАНОВИВ:

08.09.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом, за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 . ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_2 , і вони прийняли спадщину. До складу спадщини ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,400 гектарів в межах, згідно з планом, яка розташована на території Варварівської сільської ради (нині Славгородської селищної ради) Синельниківського району Дніпропетровської області та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач та його брат ОСОБА_3 отримали свідоцтва про право на спадщину, кожен на 1/2 частку майна померлої ОСОБА_2 , але нотаріусом з невідомих причин оформлено право власності тільки на земельну ділянку, стосовно житлового будинку ніякого рішення прийнято не було взагалі. ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат позивача, ОСОБА_3 помер, після його смерті інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 , не залишилось, він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Факт прийняття позивачем спадщини після смерті брата підтверджується наданою довідкою селищної ради про проживання зі спадкодавцем на момент смерті. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 просить суд:

- визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

До початку проведення судового засідання представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач, в особі селищного голови Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Корнієнко А., до початку проведення судового засідання надала суду заяву про відсутність заперечень у позові та розгляд справи без участі представника вказаної ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно з копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22.07.2003 року Варварівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 є власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення виконкому від 28.05.2003 року за №34 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, про що суду надано копію свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого 28.10.2010 року виконкомом Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

З копії спадкової справи №34/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , встановлено, що останньою за життя складено заповіт, а саме 11 липня 2003 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Варварівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Кохановою Г.Д., на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . За заповітом ОСОБА_2 заповіла їм в рівних частинах житловий будинок, господарські споруди, які розташовані у АДРЕСА_1 , усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, земельний пай, і все те, на що вона матиме право по закону і що буде належати їй на день смерті.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами, що доведено копіями свідоцтв про народження, які знаходяться в спадковій справі №34/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2

04 грудня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монич М.Ю. із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, і цієї ж дати отримали Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку в Ѕ частці кожний.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в рівних частинах на житловий будинок, зазначений у заповіті спадкодавцем ОСОБА_2 , спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приватним нотаріусом видано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , про що 23.06.2018 року виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області видано Свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_2 .

За наданою суду копією спадкової справи №42/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 встановлено, що за життя ним складено 10.12.2015 року заповіт на ім`я ОСОБА_5 , якому він заповів 1/2 частину належної йому в порядку спадкування за заповітом земельної ділянки. Будь-яких інших розпоряджень щодо іншого майна на користь інших осіб, заповіт ОСОБА_3 не містить.

На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним також на момент смерті був зареєстрований та проживав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено довідками виконавчого комітету Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 05.09.2018 року, від 09.09.2021 року.

Крім того, довідкою вищевказаної селищної ради від 09.12.2021 року за вих. №263, підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно з 31 липня 2003 року проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_2 , до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

З огляду на з`ясовані обставини у справі, суд приходить до висновку, що право на спадкування позивачем ОСОБА_1 Ѕ частки житлового будинку за заповітом, складеним на його ім`я ОСОБА_2 , є у належний спосіб доведеним, як і право на спадкування ОСОБА_1 Ѕ частини нерухомого майна за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 рідного брата ОСОБА_3 , яке він отримав в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає позов Плющанського обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1233, 1258, 1262 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом, за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

СуддяА. В. Твердохліб