КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1630/2021
справа №362/2865/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І., Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Лебідь-Гавенко Г.М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-

встановив:

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила ухвалити рішення про зміну способу стягнення аліментів з ОСОБА_3 , що стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановлених рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 17 грудня 2009 року у справі №2-583/2009 на тверду грошову суму у розмірі 4000 грн. до повноліття дитини.

Вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 17 грудня 2009 року у справі №2-583/2009 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Щомісячно аліменти сплачуються в розмірі 665,40 грн., але на потреби дитини потрібно близько 8000 грн. на місяць.

Так, вказує, що дитина з метою розвитку вісім разів на місяць відвідує уроки англійської (150 грн. урок), уроки малювання (260 грн. на місяць). Також дитина має вроджену ваду зору, вартість лінз а кожен місяць 530 грн. Два рази на рік відвідує апаратне лікування (1800 грн. та 300 грн. вартість проїзду). Окрім того, дитина потребує встановлення брекет-системи (25000 грн.).

Відповідач, в свою чергу, більше 10 років з дитиною не спілкується та не забезпечував її.

ОСОБА_1 у зв`язку із погіршенням фінансового становища не може самостійно забезпечувати потреби дитини у необхідному розмірі.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, представником Дуля Т.В. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі посилається на підстави позову та зазначає, що судом не враховано того, що відповідач працює на ринку та має достатній, але мінливий дохід.

Висновки суду про недоведеність необхідності збільшення розмірі аліментів вважає безпідставними, оскільки позов подано про зміну розміру аліментів.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на те, що відвідування дитиною навчального закладу в іншому місці пов`язано з тим, що ОСОБА_1 посварилася з класним керівником попереднього навчального закладу, який знаходився за місцем їх проживання, а тому витрати на проїзд він не зобов`язаний нести.

Щодо відвідування дитиною курсів англійської мови та уроків малювання зазначає, що таке можливо із використанням відповідних можливостей мережі Інтернет і не потребує здійснення витрат, про які заявляє ОСОБА_1 , зокрема в умовах пандемії.

Щодо витрат у зв`язку із особливостями зору дитини зазначає, що в його родині вад із зором не було, натомість ОСОБА_1 мала такі проблеми. Дитина народилась без проблем із зором. Зазначає, що зір дитини погіршився від стресу у зв`язку із скандальною поведінкою ОСОБА_1 .

Щодо доводів ухилення від спілкування з дитиною зазначає, що кожен рік у телефонному режимі вітає дочку з днем народження, а побачення з нею неможливі у зв`язку із перешкодами з боку ОСОБА_1 . Вказує, що крім аліментів ОСОБА_1 також кожен рік отримує 1/4 від доходу за оренду паю в розмірі 5000 грн.

Зазначає, що за усною домовленістю після припинення відносин передав ОСОБА_1 кватиру, в якій позивач проживає з новим чоловіком, а її половину на підставі усної домовленості передав дочці, також передав магазин (з доходністю близько 6000 грн.) та придбав Інтернет-магазин, з яких позивач отримувала дохід та кожного місяця зобов`язувалась надавати розписки про відсутність заборгованості за аліментами, але домовленість порушила та вимагала сплати аліментів у грошовій формі.

Також вказує на наявність інших усних домовленостей щодо фінансової участі у придбанні квартири, її ремонті та врахування вкладених ним коштів в рахунок аліментів.

Зазначає, що працевлаштований, його дохід становить 1000 грн. на місяць, але у зв`язку із пандемією попит населення на товари скоротився, а відтак і його доходи.

Щодо наявності будинку і здійснення витрат на нього зазначає, що будинок отримав у спадок від батька, площа будинку 52,4 кв.м, а його стан незадовільний та потребує відновлення.

Щодо наявності машини зазначає, що це ГАЗ 2705-14, 2005 року випуску, яка потребує значних витрат на експлуатацію та ремонт.

Вказує, що має ряд захворювань та потребує лікування.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дуля Т.В. доводи апеляційної скарги підтримала.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 17 грудня 2009 року у справі №2-583/2009, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 листопада 2009 року і до повноліття дитини, що підтверджується виданим виконавчим листом.

Відповідно до листа Тетіївського районного відділу ДВС від 01 червня 2020 року №8944 заборгованість станом на 01 листопада 2019 року по сплаті аліментів згідно рішення відсутня. Інформації про місце роботи боржника не знайдено. Станом на 01 червня 2020 року аліменти нараховані в розмірі 13657 грн., з них сплачено 4386 грн., заборгованість 9271 грн.

Відповідно до даних довідки Глевахівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального некомерційного підприємства Васильківської районної ради "Васильківського районного центру первинної медико-санітарної допомоги" від 22 травня 2020 року ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку з 2013 року, має діагноз спадкова прогресуюча короткозорість середнього ступеню обох очей, багаторічний астигмати. Потребує постійного спостереження корекції зору окулярами, апаратного лікування.

Відповідно до даних довідки Васильківського академічного ліцею "Престиж" від 22 травня 2020 року №70 ОСОБА_4 навчається у 9-А класі зазначеного навчального закладу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів, необхідних для врегулювання спору на підставі статті 192 СК України та прийняття рішення про збільшення розміру аліментів, позивачем не надано.

Доводи про потреби у додаткових витратах на лікування, харчування, проїзд дитини суд визнав такими, що можуть бути предметом позову про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а не зміни розміру аліментів.

З такими висновками суд апеляційної інстанції повністю погодитися не може з огляду на таке.

Згідно із статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

Суд апеляційної інстанції враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

При розгляді цієї справи необхідно керуватись частиною 3 статті 181 СК України, якою унормовано, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України в редакції Закону №2037-V-ІІІ від 17 травня 2017 року) .

Право вибору способу стягнення аліментів, у твердій сумі або в частині від заробітку (доходу), Закон закріпив виключно за одержувачем аліментів, при цьому законом не встановлено підстав, за яких це право одержувача може бути обмежено. Суд, з урахуванням встановлених обставин справи та відповідно до вимог Закону, може лише визначати величину стягнення аліментів.

У цій справі позивачем ОСОБА_1 позов пред`явлено щодо зміни способу стягнення аліментів, а не збільшення розміру аліментів, що унормовано положеннями статті 192 СК України, згідно якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, апеляційний суд уважає доцільним визначення розміру аліментів в сумі 1200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

При цьому, апеляційний суд враховує відомості про доходи відповідача, надані Головним управлінням ДПС у Київській області за період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2020 року, дані довідки Тетіївського центру ЗПСМ щодо перебування відповідача на "Д" обліку з приводу ряду захворювань із вказівкою про потребу постійного амбулаторного лікування.

З огляду на наведене, ураховуючи, що матеріали справи не містять даних про наявність у відповідача таких витрат, які б перевищували його дохід, апеляційний суд уважає, що визначений позивачем розмір аліментів 8000 грн. буде надмірним тягарем для відповідача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що визначений судом розмір аліментів має забезпечувати покриття поточних основоположних життєвих потреб дитини. При цьому, питання участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо) не є предметом розгляду цієї справи, відповідних вимог згідно статті 185 СК України позивачем в межах цієї справи не заявлялось.

Судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 1261,20 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Змінити спосіб присуджених аліментів, встановлений рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 17 грудня 2009 року у справі №2-583/2009, та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Виконавчий лист №2-583/2009 відкликати із органів державної виконавчої служби після набрання цим рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 1261,20 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова