Єдиний унікальний номер 226/2513/20
Номер провадження 22-ц/804/658/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року

м. Бахмут

справа № 226/2513/20

провадження № 22-ц/804/658/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Никифоряк Л.П.

секретаря Цимбал Д.А.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Головне управління Національної поліції в Донецькій області

заінтересована особа Центральне управління Служби безпеки України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20 листопада 2020 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Національної поліції в Донецькій області, Центральне управління Служби безпеки України про встановлення факту, що має юридичне значення, (суддя Клепка Л.І.), ухваленого в приміщенні суду в місті Мирноград Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ЗАЯВИ

ОСОБА_1 звернулась до Димитровського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Позов мотивовано тим, що з 2002 року вона працювала в органах внутрішніх справ. 15 грудня 2015 року відповідно до наказу №129 о/с від 09.12.2015 року була звільнена зі служби за власним бажанням.

В період з 01.02.2015 року по 06.11.2015 року вона була зарахована до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

30.07.2020 року з метою отримання статусу учасника бойових дій вона звернулася до Головного управління національної поліції в Донецькій області ,але виявилося, що в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) № 295 від 22.10.2015 року про її прибуття з 01 лютого 2015року до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької і Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань та №347 від 13.12.2015 про вибуття з 06 листопада 2015року зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення її ім`я замість правильного « ОСОБА_2 » помилково зазначено « ОСОБА_3 », а в наказі №120дск від 30.04.2018 року про вибуття зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення її ім`я значиться як « ОСОБА_4 », що не відповідає її паспортним даним.

Листом ГУНП в Донецькій області від 13.08.2020 року №Б-495/12/02-2020 її було повідомлено, що рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено і Штаб АТО, як орган управління, функціонувати перестав, тому їй задля підтвердження її облікових даних було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення.

Просила суд встановити факт належності їй записів стосовно ОСОБА_5 в Наказі Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) №295 від 22.10.2015року (м. Краматорськ),наказі Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей ) (по стройовій частині) від 13.12.2015року №347 (м. Краматорськ), запису стосовно ОСОБА_6 в Наказі Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 30.04.2018 року №120 дск (м.Часів Яр) про включення та виключення зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20 листопада 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

ОСОБА_6 просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неповно з`ясовано всі обставини справи та порушено норми процесуального та матеріального права.

Зазначає, що судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що вона зверталась до Головного Управління Національної поліції в Донецькій області з заявою про отримання статусу учасника бойових дій, оскільки її особиста справа як працівника ОВС знаходиться в ГУНП в Донецькій області на зберіганні.

В обґрунтування своєї позиції посилається на наказ № 129 о/с від 09.12.2015 року НП ГУНП в Донецькій області, лист від 13.08.2020 року № Б-495/12/02-2020 Управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області, наказ №126 о/с від 09.01.2015 року ГУНП в Донецькій області та звертає увагу, що попри надані учасниками справи пояснення та докази, судом першої інстанції зроблено висновки, що не відповідають обставинам справи.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності її звернень до Управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області, до Служби безпеки України, спростовуються відповіддю ГУНП в Донецькій області від 13.08.2020 року № Б-495/12/02/20.

Крім того, зазначеним листом заявнику було повідомлено, що їй потрібно встановити факт, що має юридичне значення в судовому порядку щодо належності їй записів в наказах, а лише потім пакет документів буде направлено до відповідної комісії.

Також звертає увагу, що штаб АТЦ при СБУ на є правонаступником штабу АТО, що підтверджено поясненнями ЦУ СБУ, наявними в матеріалах справи.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Представником Головного управління Національної поліції в Донецькій області на адресу апеляційного надано заяву, в якій представник заінтересованої особи просить заяву ОСОБА_6 задовольнити.

Від Центрального управління СБУ відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заявник ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала , просила її задовольнити.

Представник Центрального управління СБУ в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Головного управління Національної поліції в Донецькій області в судове засідання не з`явився, причину не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Заявник ОСОБА_6 з 01.08.2002 року проходила службу в органах внутрішніх справ, навчаючись в Національному університеті внутрішніх справ та працюючи в органах внутрішніх справ та в Національній поліції України на різних посадах. Наказом ГУНП в Донецькій області від 09.12.2015року №129 о/с була звільнена зі служби в поліції згідно п.1 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), що підтверджується довідкою-витягом з її архівної особової справи (а.с.34) та довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області від 13.08.2020 року №Б-495/12/02-2020. (а.с.18-19)

Згідно вказаної довідки заявник ОСОБА_6 під час проходження служби була зарахована та виключена до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в період з 01.02.2015 року (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22.10.2015 року №295) до 06.11.2015 року (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 13.12.2015 року №347) та з 07.11.2015 року (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 14.12.2015 року №348) до 15.12.2015 року (наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 30.40.2018 року №120 дск).

Після звернення заявника до управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області з питання надання статусу учасника бойових дій було встановлено, що в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22.10.2015 року №295 та від 13.12.2015 №347 заявник значиться як « ОСОБА_5 », а в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 30.04.2018 року №120 дск - як « ОСОБА_6 », що не збігається з її анкетними даними.

Це ж підтверджується і самими витягами з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей) (по стройовій частині) : №295 від 22.10.2015 про прибуття майора міліції ОСОБА_5 з 01.02.2015року до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з метою виконання службових (бойових) завдань; №347 від 13.12.2015року про вибуття майора міліції ОСОБА_5 з 06.11.2015року зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення; №120 дск від 30.04.2018року про вибуття майора поліції ОСОБА_6 зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення (а.с.35,36,37).

У зв`язку з цим та, приймаючи до уваги, що з 30.04.2018року на підставі Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТО проведення АТО було припинено і Штаб АТО, як орган управління, відповідно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичною операцією функціонувати перестав, управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області було рекомендовано заявнику для підтвердження її облікових даних звернутися до суду в порядку ст.315 ЦПК України (а.с.18-19).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що заявник звертався до Служби безпеки України, при якій існував штаб АТО, з питання внесення змін до наказів, в яких містяться помилки у анкетних даних, і йому було відмовлено у цьому, що могло б стати підставою оскарження таких дій до суду, судом не встановлено та заявником не використано встановлений чинним законодавством певний позасудовий порядок і не доведено неможливості внесення змін до документів, необхідних йому для набуття в подальшому статусу учасника бойових дій, іншим способом аніж у спосіб звернення до суду з вимогою про встановлення належності йому записів у цих документах, відсутні підстави вважати, що заявник має об`єктивні перешкоди для набуття статусу учасника бойових дій.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено статтею 315 ЦПК України.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_6 з 01.08.2002 року проходила службу в органах внутрішніх справ, навчаючись в Національному університеті внутрішніх справ та працюючи в органах внутрішніх справ та в Національній поліції України на різних посадах. 15 грудня 2015 року відповідно до наказу НПУ ГУНП в Донецькій області №129 о/с від 09.12.2015 року була звільнена зі служби (а.с. 15)

Листом НПУ ГУНП в Донецькій області від 13.08.2020 року № Б-495/12/02-2020 заявнику повідомлено, що перевіркою встановлено, що в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22.10.2015 року №295 та від 13.12.2015 №347 заявник значиться як « ОСОБА_5 », а в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 30.04.2018 року №120 дск - як « ОСОБА_6 », що суперечить персональним даним заявника.

Цим же листом ОСОБА_6 рекомендовано звернутись до суду в порядку статті 315 ЦПК України для встановлення факту, що має юридичне значення з метою підтвердження облікових даних про особу (а.с. 18-19).

Представником Центрального управління СБУ Демчуком В.В. до суду першої інстанції було надано пояснення стосовно заяви ОСОБА_6 , в яких представник зазначав, що відповідно до статтей 3, 10, 18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішенням першого заступника керівника АТЦ при СБ України від 30.04.2018 року АТО на території Донецької та Луганської областей припинена (тобто Штаб АТО, як орган управління перестав функціонувати). Таким чином, Штаб АТЦ не є правонаступником Штабу АТО, тому внесення будь-яких змін до наказів керівника Штабу АТО наказами Штабу АТЦ або керівництва АТЦ при СБ України не відповідатимуть чинному законодавству України. Крім того, у Штабі АТЦ відсутні необхідні архівні документи, - вони зберігаються в архіві Міністерства оборони України. (а.с. 40-42).

Перелік осіб та умови, за яких особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, можуть бути визнані учасниками бойових дій, визначаються ст.6 п.19 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» та пунктом 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413.

Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку, останні зміни до якого були внесені Постановою КМУ від 12.02.2020року, рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається:

комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку;

міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Мінветеранів - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно осіб, зазначених в абзаці четвертому пункту 2 цього Порядку.

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 травня 2019 року № 395 затверджено Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, яке визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни а також порядок організації її роботи.

Комісія утворюється в апараті МВС з метою вивчення документів та прийняття рішення щодо надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій особам (осіб) рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ, статусу учасника війни особам (осіб) з числа працівників апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, і приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій; надання статусу учасника війни; відмову в наданні статусу учасника бойових дій; відмову в наданні статусу учасника війни; позбавлення статусу учасника бойових дій; позбавлення статусу учасника війни.

Комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни в разі подання на її розгляд документів, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій та містять достатні докази про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення та докази, необхідні для встановлення статусу учасника війни.

Пунктом 4 зазначеного Положення визначені випадки відмови в наданні статусу учасника бойових дій або статусу учасника війни. Відповідно до п.8 розділу IV Рішення Комісії може бути оскаржене особою, щодо якої його прийнято, в судовому порядку.

Отже, судом встановлено, що Головне управління Національної поліції України до компетенції якого на теперішній час належить вирішення питання про надання особі статусу учасника АТО позбавлено можливості розглянути це питання через наявність розбіжностей у відповідних наказах про участь заявника у АТО та її персональних даних.

Звертаючись до суду з заявою у порядку окремого провадження заявник також не порушує питання про неправомірність таких дій, а просить встановили лише факт , що викладені у зазначених нею наказах відомості стосуються саме неї, оскільки мають юридичне значення та встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Від встановлення цього факту залежить виникнення особистих та майнових прав та з врахуванням тих обставин, що проведення АТО закінчено , штаб АТО припинив свою діяльність заявник не має іншої можливості вирішити питання про внесення до наказів відповідних виправлень.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З заяви ОСОБА_6 вбачається, що нею на підтвердження обставин, викладених у заяві, надано наступні докази:

1)довідку Управління кадрового забезпечення Головного Управління національної поліції в Донецькій області від 10.05.2017 року № 1381/12/03-2017, яка підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно в період з 01.02.2015 року по 06.11.2015 року була зарахована до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції (а.с. 16);

2) довідку Димитровського міського відділу ГУ МВС України в Донецькій області від 20.08.2020 року №17199 про грошове забезпечення та винагороду за безпосередню участь в АТО, з якої вбачається, що ОСОБА_1 за період з 01.02.2015 року по 06.11.2015 року нараховано та перераховано грошове забезпечення у розмірі 39441 гривня 37 копійок (а.с. 17);

3) копію паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Димитровським МВ ГУ МВС України в Донецькій області, на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 9);

4) витяг з наказу Першого заступника АТЦ при СБ України № 295 від 22.10.2015 року, з якого вбачається, що майор міліції ОСОБА_5 , старший слідчий слідчого відділення Димитровського міського відділу прибула до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових обов`язків з 01 лютого 2015 року (а.с. 20);

5) витяг з наказу Першого заступника АТЦ при СБ України № 347 від 13.12.2015 року, з якого вбачається, що майор міліції ОСОБА_5 , старший слідчий слідчого відділення Димитровського міського відділу вибула зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з 06 листопада 2015 року (а.с. 21);

6) витяг з наказу Першого заступника АТЦ при СБ України № 120дск від 30.04.2018 року, з якого вбачається, що майор міліції ОСОБА_6 , старший слідчий слідчого Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції вибула зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з 15 грудня 2015 року (а.с. 22);

7) витяги з книги нарядів (інвентарний № 2279 від 16.06.2015 року, інвентарний № 2237 від 19.10.2014 року) Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області, з яких вбачається, згідно яких ОСОБА_1 , знаходячись на службі в слідчому відділі Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області заступала в наряди. (а.с.13, 14)

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заінтересовані особи заперечень щодо поданих ОСОБА_6 доказів не надали.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що надані позивачем докази у своїй сукупності дають підстави для висновку, що накази Першого заступника АТЦ при СБ України № 295 від 22.10.2015 року, Першого заступника АТЦ при СБ України № 347 від 13.12.2015 року, Першого заступника АТЦ при СБ України № 120дск від 30.04.2018 року стосуються саме заявника у справі ОСОБА_1 та мають для неї юридичне значення.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315,367, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20 листопада 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту , що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що Наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) №295 від 22.10.2015року (м.Краматорськ), Наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей ) (по стройовій частині) від 13.12.2015року №347 (м.Краматорськ) та

Наказ Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 30.04.2018 року №120 дск (м.Часів Яр) про включення та виключення зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення винесені стосовно старшого слідчого Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді: О.А. Мірута

Л.П.Никифоряк