Справа № 130/3061/21
Провадження № 22-ц/801/2727/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 рокуСправа № 130/3061/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Міхасішина І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу №130/3061/21 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Сербинівської сільської ради Жмеринського району, за участю третьої особи Першої Вінницької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року про повернення позовної заяви, яка постановлена суддею Порощук П.П. в приміщенні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, без повідомлення учасників справи,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Сербинівської сільської ради Жмеринського району, за участю третьої особи Першої Вінницької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява не відповідає ст.175 ЦПК України, позивач не зазначив відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не сплачено судовий збір та не зазначено підстави для звільнення позивача від його сплати. Крім цього, позивачем не зазначено всіх можливих спадкоємців, в тому числі тих, хто має обов`язкову частку в спадщині, після смерті спадкодавців (якщо такі є). Позивач визначив відповідачем Сербинівську сільську раду Жмеринського району Вінницької області. Однак у 2016 року на території с. Сербинівці Жмеринського району Вінницької області набула повноважень Северинівська територіальна громада, тому повноваження Сербинівської селищної ради припинено. Крім цього, позивач, у позовній заяві не зазначив та не обґрунтував наявність спірних відносин між ним та відповідачем. Позивачем взагалі не зазначено в чому саме полягає спір щодо спадкового майна з відповідачем. Також позивачем не надано інформації щодо спірного об`єкта нерухомого майна житлового будинку про: дату побудови, технічних характеристик, стан зносу. Не долучено до матеріалів справи копії технічного паспорту на вказаний житловий будинок, не вказано на підставі яких дозвільних документів був зведений. У зв`язку з вищевикладеним, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року, позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки не було усунуто недоліки, які зазначені в ухвалі від 08 листопада 2021 року.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про повернення позовної заяви розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зазначив відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не сплачено судовий збір та не зазначено підстави для звільнення позивача від його сплати. Крім цього, позивачем не зазначено всіх можливих спадкоємців, в тому числі тих, хто має обов`язкову частку в спадщині, після смерті спадкодавців (якщо такі є). Позивач визначив відповідачем Сербинівську сільську раду Жмеринського району Вінницької області. Однак у 2016 року на території с. Сербинівці Жмеринського району Вінницької області набула повноважень Северинівська територіальна громада, тому повноваження Сербинівської селищної ради припинено. Крім цього, позивач, у позовній заяві не зазначив та не обґрунтував наявність спірних відносин між ним та відповідачем. Позивачем взагалі не зазначено в чому саме полягає спір щодо спадкового майна з відповідачем. Також позивачем не надано інформації щодо спірного об`єкта нерухомого майна житлового будинку про: дату побудови, технічних характеристик, стан зносу. Не долучено до матеріалів справи копії технічного паспорту на вказаний житловий будинок, не вказано на підставі яких дозвільних документів був зведений. У зв`язку з вищевикладеним, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оскаржувана ухвала порушує право на справедливий розгляд його справи судом та обмежує доступ до суду, оскільки недоліки, зазначені в ухвалі судді першої інстанції від 08 листопада 2021 року не є такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі з подальшим виконанням судом першої інстанції приписів частини 5 статті 12 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 7 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звертає увагу судів на те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Аналіз наданих сторонами доказів, здійснюється судом при вирішенні справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття провадження у справі, або залишення позову без руху. Позивач виправив недоліки позовної заяви на власний розсуд.

Окрім цього, за змістом частини першої, другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, не може бути правовою підставою для залишення позову без руху, а пізніше його повернення позивачу, та обставина, що позивачем не надано доказів, що підтверджують обставини справи.

Зі змісту позовної заяви та заяви про усунення недоліків вбачається, що позивачем зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено та долучено до матеріалів справи докази, якими ці обставини підтверджуються, надана квитанція про сплату судового збору. Якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови в задоволенні позову, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17.

Отже, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача, не залучення до участі у справі інших осіб співвідповідачів не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі або повернення позовної заяви позивачеві. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17.

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 грудня 2021 року скасувати. Матеріали позовної заяви повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2021 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Міхасішин І.В.