Справа № 266/468/16-ц
Провадженя№ 2/266/113/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2021 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді - Курбанової Н.М.,
за участю секретаря - Макогон С.Б.,
представника позивача Лапшової Є.Ф.,
представника відповідача Савченко С.А.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості.
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.02.2016р. провадження по справі відкрито, призначено слухання справи.
14.03.2016р. представником позивача до суду надано уточнену позовну заяву.
06.04.2016р. судом постановлено заочне рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
09.01.2020р. до суду надійшла заява відповідачки про скасування заочного рішення.
03.02.2020р. до суду надійшов від представника позивача відзив на заяву.
Ухвалою суду від 26.03.2020р. скасовано заочне рішення, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Відповідачка ОСОБА_1 до суду надала заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, за участю її адвоката Савченка С.А., просила у задоволенні позову відмовити.
Суд, вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 17.10.2013 р. ОСОБА_1 стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», у якій в графі кредитний ліміт - не
зазначено суми бажаного кредитного ліміту, номер виданої кредитної картки, термін її дії
та з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, тарифами ознайомлена особа та на які дала згоду у анкеті-заяві - не зазначено, анкета - заява не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, процентів за користування кредитом,
розміру пені та штрафу, виду виданої кредитної картки та її номеру (том 1, а.с. 6).
Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк», клієнт Дудкіна Ірина Миколаївна (ІПН НОМЕР_1 ) згідно кредитного договору б/н від 16.04.2014 року, отримала картки № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , остання з них мала термін дії до 11.2017 року(а.с. 99).
Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_1 було підписано кредитний договір б/н, за яким їй було надані чотири кредитні картки, відкриті: 18.11.2008р. строком дії до 11.2012р.; 30.07.2012р. строком дії до 04.2016р., 16.04.2014р. строком дії до 11.2017р., 16.04.2014р. строком дії до 04.2016р. (а.с. 155).
Згідно з випискою про рахунку за період з 17.12.2013 по 22.01.2020р. по картці ОСОБА_1 НОМЕР_6 , вбачаються лише дані про зняття та повернення грошових коштів. Вказана виписка не містить даних бухгалтерського обліку по відповідних рахунках суми по основному боргу (тіло кредиту), простроченої заборгованості за основним боргом, відсотків за користування кредитними коштами, прострочених відсотків, комісій, пені, штрафів за договором кредиту б/н від 17.10.2013 р. (а.с.92 -96).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Відтак, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту обґрунтованими.
Стосовно нарахованих банком відсотків за користування кредитом суд приходить до наступного.
Як вбачається, у анкеті-заяві позичальника від 17 жовтня 2013 року процентна ставка не зазначена, тобто сторонами договору, при його укладенні, не обумовлена.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила, Умови та Тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про отримання кредиту, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів, визначення розміру процентної ставки на рівні, визначному в розрахунку заборгованості та умов щодо можливості в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитними коштами.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що Умови та Правила надання банківських послуг на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування, зокрема інформації щодо відсоткової ставки, що підлягає застосуванню у разі несплати відповідачем коштів.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов та Правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який є в матеріалах справи не містять підпису відповідачки, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№14-131цс19).
Враховуючи, що сторонами не обумовлено ціну договору, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення відсотків, пені та комісії.
Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі даного позову до суду позивачем сплачено 1378,00 грн. судового збору, оскільки вказана сума судового збору є мінімальною в даних правовідносинах, то ця сума підлягає стягненню на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 141, 223, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378грн. 00коп. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.)
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя Курбанова Н. М.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , м. Маріуполь