Справа № 199/7183/20
Провадження № 2-з/202/18/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

3 березня 2021 року місто Дніпро

Індустріальний районний суду міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Терещук Л.І., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить звільнити його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , які були стягнуті згідно з рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.10.2011 року по справі № 2-2402/11 в період з 14.03.2011 року по 01.07.2018 року, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, що була нарахована починаючи з 02.04.2012 року по 01.07.2018 року.

Позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій він просить до набрання судовим рішенням законної сили зупинити дію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 29.09.2020 року, яка була винесена державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Довгопалою Інною Юріївною у виконавчому провадженні № 60197590.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з виконанням рішення суду про стягнення аліментів через нараховану заборгованість, яка ним оспорюється, постановою виконавця відносно нього встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. У разі задоволення його позову виявиться, що весь час він безпідставно не мав права керувати транспортними засобами. Звертає увагу, що він є інвалідом третьої групи, йому необхідно керувати транспортом, отже застосований захід є неспівмірним.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з частиною 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зокрема, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має з`ясувати наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

При цьому, оскільки необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким би вдалося запобігти, тому суд у кожному випадку повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна із вказаних обставин, і оцінити, чи застосування заходів забезпечення позову не завдасть більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить зупинити дію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 29.09.2020 року, яка була винесена у виконавчому провадженні № 60197590, до набрання законної сили судового рішення у справі.

Між тим, суд вважає, що законні підстави для застосування заходу забезпечення та зупинення дії постанови державного виконавця відсутні.

Суд враховує, що відповідно до пункту 2 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що у виконавчому провадженні № 60197590 наявна заборгованість зі сплати позивачем аліментів на утримання дитини, що ним самим не заперечується та стало підставою для його звернення до суду з позовом про звільнення від сплати цієї заборгованості, з сумою якої він не згодний.

Отже, аналізуючи предмет позову ОСОБА_1 та конкретний захід забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суд приходить до висновку, що в даному випадку чинність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ніяким чином не ускладнює та не перешкоджає виконанню рішення суду чи іншому ефективному захисту прав та інтересів позивача в разі задоволення його позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач не зазначив, яким чином невжиття вищевказаного заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення його порушених прав чи інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

В даному випадку заява позивача про забезпечення позову фактично обґрунтована не тим, що в разі невжиття заходів забезпечення позову буде складно чи неможливо виконати рішення суду або відновити права позивача в разі задоволення його позову, а тим, що, на його думку, не зупинення дії постанови державного виконавця може призвести до безпідставного тривалого обмеження його права на керування транспортним засобом.

Однак суд бере до уваги, що позивач на даний час не звільнений від сплати заборгованості по аліментам, тож доводи позивача щодо його безпідставного обмеження у праві керування транспортним засобом та неможливості у подальшому в разі задоволення його позовних вимог відновити його права є необґрунтованими.

Суд звертає увагу, що застосуванням такого заходу забезпечення позову як зупинення дії постанови державного виконавця, якою відносно позивача як боржника у виконавчому провадженні встановлені певні обмеження, можуть бути порушені права інших осіб, оскільки таке рішення державного виконавця, насамперед, спрямоване за забезпечення виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів, які присуджені судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З огляду на наведене, виходячи з того, що в даному випадку забезпечення виконання судового рішення у разі задоволення позову позивача про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів цілком можливе без застосування заходу забезпечення позову, про який просить позивач, імовірність ускладнення виконання такого рішення в контексті дії постанови державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відсутня, суд вважає, що такий захід забезпечення позову як зупинення дії постанови державного виконавця є явно неспівмірним із заявленими вимогами, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Ю.Марченко