Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1270/21
Провадження № 2/382/740/21
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Коваль Л.М. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідно до вимог якої просив: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис за № 5694 щодо стягнення з позивача на користь відповідача, як правонаступника первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС» за кредитним договором № 97831014 від 29.04.2018 року грошових коштів у розмірі 10 374 грн. 80 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору та за надання правничої допомоги.

В обґрунтування позову зазначив, що він 07.10.2021 року отримав від приватного виконавця рекомендований лист, яким надіслано постанову від 30.09.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66990963 за виконавчим написом № 5694, що був вчинений 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. щодо стягнення з нього на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» грошових коштів в сумі 10374 грн. 80 коп.. Дана постанова містила ідентифікатор для доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. Тому з даного інтернетресурсу позивачу стало відомо про винесення приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. у виконавчому провадженні № 66990963 ще й інших постанов, а саме: від 30.09.2021 року про стягнення у виконавчому провадженні N 66990963 з нього основної винагороди у сумі 1037,48 грн.; від 30.09.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 66990963) від 30.09.2021 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. позивачу стало відомо, що за виконавчим написом N 5694, вчиненим 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як правонаступника первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС» за кредитним договором N 97831014 від 29.04.2018 року, з позивача, як з боржника, стягуються кошти в сумі 10 374,80 грн.. Оскільки позивач не мав ніяких боргових зобов`язань перед ТОВ «ІНФІНАНС», як і перед ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - стягувачем, оскільки не укладав ніяких правових угод з даними юридичними особами, тому йому було незрозуміло підстав виникнення у нього боргу у сумі 10 374,80 грн.. 08.10.2021 року позивачем було укладено з адвокатом Коваль Л.М. договір-доручення про надання правничої допомоги. 09.10.2021 року адвокатом Коваль Л.М. направлено до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. адвокатський запит, в якому я в інтересах ОСОБА_1 просила надати належним чином завірені копії заяви стягувана - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про відкриття виконавчого провадження та учинення виконавчих дій на підставі виконавчого документу - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського МНО Остапенко Є.. (ВП № 66990963) та виконавчого напису за № 5694, учиненого 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. До даного часу відповіді на адвокатський запит 09/10/21--53аз не надійшло. Позивач вважає, що відповідачем та третіми особами допущено порушення прав позивача, зокрема: Позивач не може погодитись з тим, що він є боржником за кредитним договором N 97831014 від 29.04.2018 року. Кредитний договір N 97831014 від 29.04.2018 року, за яким позивач визнаний боржником, ніколи ним не укладався. Такого наміру взагалі позивач не мав, як і не мав інформації про ТОВ «ІНФІНАНС», як і про його правонаступника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - відповідача. Виконавчий напис 5694, учинений 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. щодо стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як правонаступника первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС» за кредитним договором № 97831014 від 29.04.2018 року, грошових коштів в сумі 10 374 грн. 80 коп., є таким, що вчинений без належних законних підстав. Зазначена у виконавчому документі сума боргового зобов`язання є надуманою та необгрунтованою, а тому є спірною. ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» ніколи не надсилав позивачу вимогу про виконання боргового зобов`язання, визначеного у сумі 10 374 грн. 80 коп.. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Київської області Пучковим М.О. не було надіслано позивачу постанови від 30.09.2021 року про стягнення у виконавчому провадженні № 66990963 з позивача основної винагороди у сумі 1 037,48 грн. та постанови від 30.09.2021 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 66514899, інформацію про які він отримав з інтернетресурсу 12.10.2021 року. З матеріалів, які стали доступними позивачу, не вбачається можливим переконатися у тому, що виконавцем при прийнятті заяви від ймовірного стягувана було перевірено повноваження особи, що подала заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису. Крім того, за весь період, починаючи з дати, яка зазначається, як дата укладення кредитного договору, - з 29.04.2018 року по даний час позивач не отримував від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вимоги про сплату боргу та розрахунку грошового зобов`язання. Тому всі дії, ініційовані відповідачем з вчинення нотаріусом виконавчого напису, відкриття виконавчого провадження, внесення в реєстр інформації про нього, як про боржника, - позивач вважає протиправними. Позивач вважає, що виконавчий напис № 5694, учинений 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. щодо стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як правонаступника первісного кредитора ТОВ «ІНФІНАНС» за кредитним договором № 97831014 від 29.04.2018 року, грошових коштів в сумі 10 374 грн. 80 коп., - є незаконним та таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 13.10.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66990963, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Пучковим Михайлом Олександровичем на підставі виконавчого напису, учиненого 04.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за реєстровим номером 5694 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» грошових коштів в сумі 10 374 грн. 80 коп..

Ухвалою суду від 18.10.2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову.

Відповідач в підготовче засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив заяву про розгляд спраив у його відсутність та про визнання позову.

Третя особа- приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М.О. в підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Третя особа- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно ч. 8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення предстанвика позивача, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5694 від 04.02.2021 року, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість в сумі 10 374,80 грн., відповідно до кредитного договору № 973831014 від 29.04.2018 року укладеного між первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича від 30.09.2021 року прийнято виконавче провадження № 66990963 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 5694 від 04.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість в сумі 10 374,80 грн., відповідно до кредитного договору № 973831014 від 29.04.2018 року укладеного між первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС». (а.с.15-19, 25-30).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат`та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Гл. 16 роз. ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова КЦС ВС від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15).

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Також заслуговують на увагу, посилання позивача на відсутність законодавчих підстав для вчинення виконавчого напису.

Так, згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (із змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:

п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку)";

доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;

б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;

в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;

г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;

ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу".

п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

"Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту:

"Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".

Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України№ 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, тобто Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначеним пунктом 2, визнано незаконною та нечинною.

Суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського нотаріального округуОстапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 04.02.2021 року не врахував обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладених у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити товариству у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат».

Таким чином, судом встановлено, що нотаріус вчинив виконавчий напис 04.02.2021 року про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів та не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку.

Боржник має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку та може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

За таких обставин, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенко Є.М. № 5694 від 04.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 10 374,80 грн., відповідно до кредитного договору № 973831014 від 29.04.2018 року, укладеним між первісним кредитором ТОВ «ІНФІНАНС» необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивача та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні ч. 1 ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають бути задоволені в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 681,00 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачем при поданні до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн.. Вказана обставина підтверджується копією договору-доручення про надання правової допомоги від 08.10.2021 року, укладеного між адвокатом Коваль Ларисою Миколаївною та ОСОБА_1 (а.с. 12), попереднім розрахунком витрат позивача від 13.10.2021 року (а.с. 20). Актом прийняття-передачі наданих послуг з правничої допомоги за Договором-дорученням про надання правової допомоги від 08.10.2021 року (а.с. 74), копіями квитанцій до прибуткового касового ордера № 56/21 від 13.10.2021 року в сумі 5000 грн. від 13.10.2021 року в сумі 5000 грн. та від 10.12.2021 року в сумі 3 500 грн (а.с. 20 зворотній бік, 75, 76), ордером серія КС № 887444 від 08.10.2021 року (а.с. 13, 73), копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3847/10 від 18.12.2008 року (а.с. 13 зворотній бік).

За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21 січня 2021 року у справі 280/2635/20, витрати на професійну правову допомогу, підлягають відшкодуванню, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Крім цього, ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України у відповідності до розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн..

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 133, 137, 141, 142, 200, 206, 258-259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Коваль Л.М. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 04.02.2021 року зареєстрований в реєстрі за № 5694 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як правонаступника первісного кредитора ТОВ "ІНФІНАНС" за кредитним договором № 97831014 від 29.04.2018 року грошових коштів у розмірі 10374, 80 гривень.

ОСОБА_1 повернути 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні сплаченого ним судового збору з державного бюджету, в зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 8500 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 28 грудня 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.