Номер провадження: 22-ц/813/1399/21
Головуючий у першій інстанції Пучкова І.М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Третя Одеська державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який надалі уточнив, про стягнення з відповідачів суми боргу за кредитом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між TOB «Банк Фамільний» і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 4/03-3/49 від 23 серпня 2006 р. і договір № 1 від 13 вересня 2006 р. про внесення змін до кредитного договору № 4/03-3/49 від 23 серпня 2006 р. про надання позичальникові кредитної лінії на період з 23.08.2006 року по 22.08.2009 року в сумі 34000,00 дол. США.

У забезпечення виконання зобов`язань боржником за кредитним договором, банком було укладено зі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 договір поруки № 4/03/06 від 23 серпня 2006 р. і договір № 1 від 13 вересня 2006 р. про внесення змін до договору поруки № 4/03/06 від 23 серпня 2006 р., відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язалася перед банком відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до кредитних договорів, відповідач ОСОБА_4 зобов`язався здійснювати погашення кредиту і відсотків за його користування згідно з графіком.

Відповідно до розділу 1 кредитного договору, банк надав відповідачеві ОСОБА_4 кредит в сумі 34 000,00 дол. США., на строк та на умовах, передбачених кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_4 зобов`язався повертати кредит на умовах, передбачених пунктом 2.3 кредитного договору.

Відповідачем ОСОБА_4 було отримано кредит 23.08.2006 року у сумі 12 000,00 дол. США., що підтверджується видатковим касовим ордером № 41_11 від 23 серпня 2006 р. та 13.09.2006 року у сумі 22 000,00 дол. США, що підтверджується видатковим касовим ордером № 41_8 від 13 вересня 2006 р., на загальну суму 34 000,00 дол. США. У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 , на підставі п.231 договору поруки, було направлено 5-ть листів за вих. №№4/03-304 від 04.09.2007р, 1/160-769 від 21.01.2008р., 1/160-3542 від 16.05.2008р,1/160-5329 від 15.07.2008р,1/160 5954 від 08.08.2008р. Про вручення листів свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 28.05.2008р, та 28.08.2008р. У листі ОСОБА_2 , дружину померлого відповідача ОСОБА_4 , було повідомлено про необхідність погашення заборгованості за відповідача у дводенний строк.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що банкові стало відомо в червні 2008 року.

Майновим поручителем за кредитним договором відповідача виступила його дружина. Згідно з відповіддю Третьої Одеської державної нотаріальної контори матір померлого, майновий поручитель, прийняла частку спадщини померлого відповідача. Окрім того, спадкоємцями є також ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Станом на 14.06.2013 рік заборгованість за кредитним договором складає 160102 грн. 91 коп., яка до цього часу не погашена.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк Фамільний» просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки.

Сповіщення сторін.

У судове засідання, призначене на 24 листопада 2021 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно із ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя-учасник колегії Дришлюк А.І. перебував у відпустці з 06 грудня по 07 грудня 2021 року включно, що підтверджується довідкою №353д від 06.12.2021р. відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повне судове рішення виготовлено 08 грудня 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався на те, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2010 року тотожні позовні вимоги ПАТ «Банк Фамільний» було задоволено.

З копії рішення вбачається, що ПАТ «Банк Фамільний» вже зверталось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором, укладеним зі ОСОБА_4 , стягнуто солідарно з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний» суму боргу в розмірі 103 432 грн. 24 коп. Рішення вступило у законну силу.

Таким чином, на момент звернення ПАТ «Банк Фамільний» до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вже рішення суду, що набрало законної сили.

Щодо заборгованості, яка нараховувалась після набрання законної сили зазначеним рішенням, то відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано суду лише довідка, в якій зазначена загальна сума заборгованості, станом на 14.06.2013 року, за цим кредитним договором, без розрахунку періодів заборгованості за відсотками користування кредитом

У матеріалах справи відсутній будь - який належний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено розмір та період заборгованості за відсотками за користування кредитом, яка підлягала би стягненню з відповідачів, тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

На підставі матеріалів справи встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2010 року стягнено з відповідачів суму боргу у розмірі 103 432,24 гривень.

Однак рішенням Апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2010 року змінено. Резолютивну частину викладено в новій редакції: «Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний» 103432 грн. 24 коп. шляхом звернення стягнення на 1/2 частину №7 буд. АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний» судовий збір у розмірі 350 грн. 92 коп. з кожного».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Банк вже звертався до суду із тотожними позовними вимогами і те, що вони вже задоволені заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2010 року.

Крім того, згідно із матеріалів спадкової справи встановлено, що відповідачі прийняли 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності померлому ОСОБА_4 .

Про вказану обставини позивачу стало відомо після ознайомлення з матеріалами спадкової справи та, відповідно, уточнено позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів.

Вказане також підтверджує твердження скаржника про те, що позовні вимоги не є тотожними.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний» і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 4/03-3/49 від 23 серпня 2006 р. і договір № 1 від 13 вересня 2006 р. про внесення змін у кредитний договір № 4/03-3/49 від 23 серпня 2006 р. про надання позичальникові кредитної лінії на період з 23.08.2006 року по 22.08.2009 року в сумі 34000,00 дол. США.

У забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, банком було укладено зі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 договір поруки № 4/03/06 від 23 серпня 2006 р. і договір № 1 від 13 вересня 2006 р. про внесення змін у договір поруки № 4/03/06 від 23 серпня 2006 р., відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язалася відповідати перед банком у повному обсязі за виконання ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що банкові стало відомо в червні 2008 року.

Банком 30 жовтня 2008 року за вих. № 1/020 - 7445 на адресу Третьої Одеської державної нотаріальної контори була направлена вимога зареєструвати претензію у книзі обліку спадкових справ, довести її до відома спадкоємців, що прийняли спадщину.

Згідно з повідомлення Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 18 листопада 2008 року за вих. № 7700, 13.06.2008 року було ОСОБА_2 - дружині померлого видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину ізольованої квартири під АДРЕСА_3 , за реєстровим №3-2328. Також 13.06.2008 року віддано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину ізольованої квартири під АДРЕСА_3 , за реєстровими: № 3-2332, № 3-2330, 3-2326 спадкоємцям померлого ОСОБА_4 : матері померлого ОСОБА_1 , дружині померлого ОСОБА_2 , сину померлого ОСОБА_5 , в рівних частинах кожному.

Майновим поручителем за кредитним договором відповідача виступила його дружина. Згідно з відповіддю Третьої Одеської державної нотаріальної контори дружина померлого, будучи майновим поручителем прийняла частку спадщини померлого відповідача.

Станом на 14 червня 2013 року заборгованість за кредитним договором складає 160102 грн. 91 коп. До цього часу заборгованість за кредитом не погашена, а тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 08 лютого 2012 року в частині звернення стягнення на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 не було виконано, так як зазначена квартира знаходиться в іпотеці у АТ «Альфа-Банк».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позову та ухвалення нового рішення про задоволення позову ПАТ «Банк Фамільний».

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2017 року скасувати.

Постановити у справі нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства заборгованість за кредитним договором №4/03-3-/49 від 23 серпня 2006 року по 53367,64 гривні з кожного в межах вартості спадкового майна, а саме: 1/2 частини квартири в АДРЕСА_4 , що залишилась після смерті ОСОБА_4 .

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 грудня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк