Справа № 509/1633/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Грубому Р.Р.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_1

про

захист честі, гідності та ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2020 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача, в якій просив суд:

1. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права та принижує є честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ):

- Назву статті «ІНФОРМАЦІЯ_6», що розміщена на інтернет-ресурсі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за досиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інформацію, поширену в зазначеній статті, а саме в частині «Тем не менее, в 2017 году 570 из них лишились этой возможности, когда некогда конфликтовавшие между собой сторони приняли решение поделить между собой предприятие. Это были одни из учредителей « Яровского »: ОСОБА_5 и ОСОБА_6 с одной сторони, и бухгалтера предприятия ОСОБА_7 и ОСОБА_8 с другой сторони. И все зто происходило при полной поддержке депутата Одесского областного совета ОСОБА_11, помощника народного депутата ОСОБА_2 и его юриста ОСОБА_15 »,

- Назву відео «ІНФОРМАЦІЯ_7», що розміщено на інтернет-ресурсі « youtube.com » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8, а також інформацію, поширену на 25-56 секундах відео, а саме в частині «Тем не менее, в 2017 году 570 из них лишились зтой возможности, когда некогда конфликтовавшие между собой сторони приняли решение поделить между собой предприятие. Это были одни из учредителей « Яровского »: ОСОБА_5 и ОСОБА_6 с одной сторони, и бухгалтера предприятия ОСОБА_7 и ОСОБА_8 другой сторони. И все это происходило при полной поддержке депутата Одесского областного совета ОСОБА_11, помощника народного депутата ОСОБА_2 и его юриста ОСОБА_15 »;

- інформацію, поширену у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_9», що розміщена на інтернет-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме в частині «Від ГО «Національна антикорупційна асамблея» виступив голова організації ОСОБА_9 , який стисло довів про ситуацію, яка склалась в с.Ярове Тарутинського району Одеської області навколо СВК «Яроський» та про причетних до «схеми» осіб: нового директора підприємства ОСОБА_10 , депутата Одеського обласної ради ОСОБА_11 , помічника Народного депутата ОСОБА_2 та його юриста ОСОБА_15;

2. Зобов`язати Відповідача протягом п`яти календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили, шляхом розміщення відповідного оголошення на інтернет-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », спростувати:

Назву статті «ІНФОРМАЦІЯ_6», що розміщена на інтернет-ресурсі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інформацію, поширену в ній, а саме в частині «Тем не менее, в 2017 году 570 из них лишились зтой возможности, когда некогда конфликтовавшие между собой сторони приняли решение поделить между собой предприятие. Это были одни из учредителей « Яровского »: ОСОБА_5 и ОСОБА_6 с одной сторони, и бухгалтера предприятия ОСОБА_7 и ОСОБА_8 другой сторони. И все это происходило при полной поддержке депутата Одесского областного совета ОСОБА_11, помощника народного депутата ОСОБА_2 и его юриста ОСОБА_15 »;

- Назву відео «ІНФОРМАЦІЯ_6», що розміщено на інтернет-ресурсі « youtube.com » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8, а також інформацію, поширену на 25-56 секундах відео, а саме в частині «Тем не менее, в 2017 году 570 из них лишились отой возможности, когда некогда конфликтовавшие между собой стороны приняли решение поделить между собой предприятие. Это были одни из учредителей « Яровского »: ОСОБА_5 и ОСОБА_6 с одной сторони, и бухгалтера предприятия ОСОБА_7 и ОСОБА_8 с другой сторони. И все зто происходило при полной поддержке депутата Одесского областного совета ОСОБА_11, помощника народного депутата ОСОБА_2 и его юриста ОСОБА_15»;

- інформацію, поширену у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_9», що розміщена на інтернет-ресурсі «ІНФОРМАЦІЯ_4» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме в частині «Від ГО «Національна антикорупційна асамблея» виступив голова організації ОСОБА_9 , який стисло довів про ситуацію, яка склалась в с.Ярове Тарутинського району Одеської області навколо СВК «Яроський» та про причетних до «схеми» осіб: нового директора підприємства ОСОБА_10 , депутата Одеського обласної ради ОСОБА_11 , помічника Народного депутата ОСОБА_2 та його юриста ОСОБА_15;

3. Зобов`язати Відповідача протягом п`яти календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили, шляхом розміщення відповідного оголошення, спростувати зазначену вище інформацію, яка міститься на похідних від веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_4» ресурсах та інтернет сторінках відповідача, а саме:

- ІНФОРМАЦІЯ_10 - «ІНФОРМАЦІЯ_12»;

- ІНФОРМАЦІЯ_11- «ІНФОРМАЦІЯ_9»;

- ІНФОРМАЦІЯ_12- «ІНФОРМАЦІЯ_13».

Стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

В обгрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 працює адвокатом та є керуючим партнером в адвокатському об`єднанні «ІНФОРМАЦІЯ_15». Здійснює свою адвокатську діяльність сумлінно, прозоро та з дотриманням діючого законодавства.

В лютому та березні 2020 року на інтернет-ресурсі «ІНФОРМАЦІЯ_4» ІНФОРМАЦІЯ_4 власником вказаного веб-сайту та журналістом ОСОБА_1 (далі - Відповідач) поширювалась інформація щодо особи ОСОБА_2 (далі - Позивач), яка є недостовірною та порушує особисті немайнові права позивача (далі - недостовірна, оспорювана інформація). Ідентична інформація розміщена відповідачем на сторінках «ІНФОРМАЦІЯ_4» та в таких соціальніх мережах як Instagram, Facebook, Telegram, YouTube (автор - ОСОБА_1 ).

Статті та відеоматеріали, які в них містяться, є явно неправдивими та такими, що негативно впливають на діяльність позивача та принижують його честь та гідність. Ці статті розміщенні в мережі інтернет за наступними посиланнями та мають такі назви:

- «ІНФОРМАЦІЯ_6 »ІНФОРМАЦІЯ_14 (далі - стаття 1);

- «ІНФОРМАЦІЯ_6» ІНФОРМАЦІЯ_8 (відео 1);

- «ІНФОРМАЦІЯ_6» ІНФОРМАЦІЯ_10

- «ІНФОРМАЦІЯ_9» ІНФОРМАЦІЯ_17 (далі - стаття 2);

- «ІНФОРМАЦІЯ_9» ІНФОРМАЦІЯ_16 (відео 2);

- «ІНФОРМАЦІЯ_9» ІНФОРМАЦІЯ_11;

- «ІНФОРМАЦІЯ_9»

ІНФОРМАЦІЯ_18.

Зазначені статті містять численні недостовірні твердження стосовно ОСОБА_2 та його діяльності.

Так, в статтях 1 та 2 вказано однакове за змістом твердження, що ОСОБА_2 є помічником народного депутата, а саме: абз. 2 Статті 1, абз. 4 Статті 2, 50-54 сек. Відео 1.

І хоча самі по собі вказані твердження не впливають на честь, гідність та ділову репутацію позивача, але в загальному контексті статей та відео створює негативний облік позивача. Так, автор в усіх оспорюваних статтях та відео згадує позивача як учасника схем по захопленню влади на підприємстві, як організатора та виконавця рейдерських захоплень підприємств та учасника інших подій, щодо яких в статтях висловлено негативне ставлення. При цьому зв`язуючою ланкою осіб, які вчиняють протиправні дії автор вказує саме трудові відносини, які начебто існують між позивачем та іншими учасниками описаної відповідачем «схеми».

Такі твердження відповідача є неправдивими, адже позивач ніколи не був помічником народного депутата. Як зазначено в першому абзаці цієї позовної заяви, ОСОБА_2 працює адвокатом та є керуючим партнером у адвокатському об`єднанні «ІНФОРМАЦІЯ_15».

Оскаржувані статті розповсюджують інформацію стосовно ОСОБА_2 , яка безпосередньо принижує його честь, гідність та ділову репутацію, є недостовірною та порушує особисті немайнові права позивача.

Так, в Статті 1, в назві якої автор вже стверджує про існування факту злочину, в абз. 2 безпосередньо зазначено такий текст: «Тем не менее, в 2017 году 570 из них лишились зтой возможности, когда некогда конфликтовавшие между собой сторони приняли решение поделить между собой предприятие. Зто били одни из учредителей «Яровского»: ОСОБА_5 и ОСОБА_6 с одной сторони, и бухгалтера предприятия ОСОБА_7 и ОСОБА_8 с другой сторони. И все зто происходило при полной поддержке депутата Одесского областного совета ОСОБА_11, помощника народного депутата ОСОБА_2 и его юриста ОСОБА_15». Прізвище позивача в тексті виділено напівжирним начертанням для привертання ще більшої уваги. А нижче розташована великим планом фотографія ОСОБА_2 із зазначенням прізвища та імені, яка дає змогу необмеженому колу людей спроектувати негативну інформацію, викладену в статті, саме на особу ОСОБА_2 та скласти про нього власну думку як про злочинця, та особу, що підтримує злочинців.

Теж саме твердження відповідача та фотографія позивача міститься в Відео 1 на 25-56 секундах відеозапису.

Аналогічне твердження автор (відповідач) робить і у Статті 2, а саме, в абз.4 відповідачем зазначено, що «Від ГО «Національна антикорущійна асамблея» виступив голова організації ОСОБА_9 , який стисло довів про ситуацію, яка склалась в с.Ярове Тарутинського району Одеської області навколо СВК «Яроський» та про причетних до «схеми» осіб: нового директора підприємства ОСОБА_10 , депутата Одеської обласної ради ОСОБА_11, помічника Народного депутата ОСОБА_2 та його юриста ОСОБА_15. Прізвище позивача в тексті знову ж таки виділено напівжирним начертанням для привертання ще більшої уваги.

Зазначені статті, відео та інформація, поширена Відповідачем ОСОБА_1 про ОСОБА_2 , є такою, що порушує його особисті немайнові права: порочить честь, гідність та ділову репутацію, у зв`язку з чим підлягає спростуванню.

«ІНФОРМАЦІЯ_4», а саме власник веб-сайту та журналіст ОСОБА_12 , поширив вищенаведену неправдиву інформацію, зазначену вище мовою оригіналу, на своєму інтернет-ресурсі за відповідними адресами (роздруківки додаються). На веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_4» (ІНФОРМАЦІЯ_4) зокрема статті міститься також посилання на відео-репортаж, який також містить недостовірні факти та порушує чесне ім`я ОСОБА_2 . Вищенаведена інформація і зараз міститься на цих інтернет-ресурсах у вільному доступі.

Враховуючи викладене, не все є підтвердженням факту поширення цієї інформації.

Недостовірна інформація, яка є предметом даного позову, поширюється відповідачем саме про Позивача, оскільки там вказуються споплюжуючі ділову репутацію, честь та гідність позивача наступні твердження:

ОСОБА_2 є причетним до афери та «схеми» на СВК «Яровський» вартістю 50 мільйонів.

Таким чином, інформація, поширена на зазначених інтернет-ресурсах стосується Позивача, оскільки поширена саме про нього.

Відповідач у стверджувальній формі поширив інформацію про те, що: ОСОБА_2 є винним у афері, яка трапилась у с. Ярове Тарутинського району, винний у незаконному позбавленні майнових паїв засновників СВК «Яровський», перебуваючи на посаді помічника нардепа ОСОБА_13 , та взагалі є шахраєм.

Однак, по-перше: Позивач не є помічником нардепа ОСОБА_13 , а надає адвокатські послуги будь яким юридичним чи фізичним особам.

По-друге: Позивач не причетний до афери на СВК «Яровський» у будь якому випадку, в наслідок відсутності самої афери, якщо не вважати такою, прийняття засновниками рішення на загальних зборах підприємства, які відбулися відповідно до чинного законодавства України (доказів зворотнього немає).

Також, Позивач не є причетним до будь-яких шахрайських «схем» обкрадання засновників комбіната СВК «Яровський», так як немає рішення суду щодо цього обвинувачення та взагалі за наявною інформацією немає навіть такого обвинувачення від правоохоронних органів до Позивача.

По-третє: що стосується суми у 50 млн., то Позивачу не зрозуміло взагалі звідки Відповідач її отримав, не відома валюта чи одиниця виміру такої суми та з яких розрахунків виходив відповідач.

В той же час, оскільки повідомлені про Позивача фактичні твердження не відповідають дійсності, спірна інформація є такою, що підлягає визнанню недостовірною та спростуванню у судовому порядку, а тому ОСОБА_2 вимушений був звернутися до суду із зазначеною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача надана заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги ОСОБА_2 повністю не визнав, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

01.09.2020 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування якого зазначив, щодо доводів Позивача відповідно до того, що в статтях зазначено що ОСОБА_2 є помічником народного депутата.

Зазначена вимога позивача є вирваною з контексту. Так, в оригіналі зазначено наступне. «Тем не менее, в 2017 году 570 из них лишились этой возможности, когда некогда конфликтовавшие между собой сторони приняли решение поделить между собой предприятие. Это были одни из учредителей «Яровского»: ОСОБА_5 и ОСОБА_6 с одной сторони, и бухгалтера предприятия ОСОБА_7 и ОСОБА_8 другой сторони. И все это происходило при полной поддержке депутата Одесского областного совета ОСОБА_11, помощника народного депутата ОСОБА_2...»

В зазначеному вислові мова йдеться про період 2017 року, коли ОСОБА_2 був помічником-консультантом народного депутата України на громадських засадах ОСОБА_2 (Верховна рада ХШ скликання 2014-2019 р.р.).

Тому вимога позивача про спростування даної інформації є безпідставною.

Крім того, позивач в своїх вимогах про захист честі, гідності та ділової репутації зазначає, що даний вислів в загальному контексті статей та відео створює негативний облік позивача. Дане твердження є хибним та таким, що взагалі не впливає на честь, гідність та Ділову репутацію, а й навпаки посада помічника-консультанта народного депутата, навіть коли ця діяльність здійснюється на громадських засадах є почесним представництвом діяльності народного депутата України, деякі помічники навіть отримували почесні нагороди за діяльність на цій посаді.

Стосовно зазначення Позивачем того, що його прізвище в тексті Статті 1 та Статті 2 виділено напівжирним начертанням та розташована великим планом фотографія позивача, начебто задля спроектування негативної інформації та складання про позивача власної думки як *про злочинця необмеженому колу осіб.

З даного приводу зазначає, що п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" - чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Таким чином, виділення прізвища позивача напівжирним текстом не може вважатися приниженням честі, гідності та ділової репутації.

Позивачем було надано до суду відповідь на відзив від 16.09.2020 року, який надійшов до суду 18.09.2020 року, в якому позивач виклав свої заперечення щодо обставин, наведених у відзиві від 01.09.2020 року на позовну заяву, та просив суд врахувати його при прийнятті рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Статтею 201 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Статтями 277, 297 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду в постанові від 22 травня 2019 року у справі № 757/22307/17-ц вказав на вітчизняні та міжнародні норми права, які регулюють подібні спірні правовідносини, а також послався на прецеденту практику Європейського суду з прав людини у застосуванні основоположних норм права щодо вираження свободи поглядів та оцінки інформації з точки зору повідомлення про факти або висловлення оціночних суджень, вказавши наступне.

Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні статті 10 Конвенції, яка передбачає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом частини першої статті 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 працює адвокатом та є керуючим партнером в адвокатському об`єднанні «ІНФОРМАЦІЯ_15».

В лютому та березні 2020 року на інтернет-ресурсі «ІНФОРМАЦІЯ_4» ІНФОРМАЦІЯ_4 власником вказаного веб-сайту та журналістом ОСОБА_1 , відповідач по справі, поширювалась інформація щодо особи ОСОБА_2 , позивач по справі, яка є недостовірною та порушує особисті немайнові права позивача. Ідентична інформація розміщена відповідачем на сторінках «ІНФОРМАЦІЯ_4» та в таких соціальніх мережах як Instagram, Facebook, Telegram, YouTube (автор - ОСОБА_1 ).

Доводи позивача відповідно до того, що в статтях зазначено що ОСОБА_2 є помічником народного депутата, то зазначена вимога позивача є вирваною з контексту. Так, в оригіналі зазначено наступне. «Тем не менее, в 2017 году 570 из них лишились этой возможности, когда некогда конфликтовавшие между собой сторони приняли решение поделить между собой предприятие. Это были одни из учредителей «Яровского»: ОСОБА_5 и ОСОБА_6 с одной сторони, и бухгалтера предприятия ОСОБА_7 и ОСОБА_8 другой сторони. И все это происходило при полной поддержке депутата Одесского областного совета ОСОБА_11, помощника народного депутата ОСОБА_2...»

В зазначеному вислові мова йдеться про період 2017 року, коли ОСОБА_2 був помічником-консультантом народного депутата України на громадських засадах ОСОБА_2 (Верховна рада ХШ скликання 2014-2019 р.р.).

Крім того, позивач в своїх вимогах про захист честі, гідності та ділової репутації зазначає, що даний вислів в загальному контексті статей та відео створює негативний облік позивача. Дане твердження є таким, що не впливає на честь, гідність та Ділову репутацію, а й навпаки посада помічника-консультанта народного депутата, навіть коли ця діяльність здійснюється на громадських засадах є почесним представництвом діяльності народного депутата України, деякі помічники навіть отримували почесні нагороди за діяльність на цій посаді, а відповідно межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього є значно ширшими, оскільки він безпосередньо відіграє важливу роль у діяльності держави, та його безпосередні дії становлять суспільний інтерес.

Стосовно зазначення позивачем того, що його прізвище в тексті Статті 1 та Статті 2 виділено напівжирним начертанням та розташована великим планом фотографія позивача, начебто задля спроектування негативної інформації та складання про позивача власної думки як про злочинця необмеженому колу осіб.

З даного приводу слід зазначити, що п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" - чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Таким чином, виділення прізвища позивача напівжирним текстом не може вважатися приниженням честі, гідності та ділової репутації.

Щодо стилістики (способу) викладення статті, вважаю, що у розумінні Закону України «Про інформацію», виходячи с характеру використаних мовних засобів та по своєму змістовному навантаженню, є оцінкою дій та особистою думкою, тобто, є оціночним судженням та законодавець наступним чином врегульовує відносини:

Положенням статті 30 Закону України «Про інформацію» - ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Як зазначив Верховний суд в одній з останніх позицій, що була викладена у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 522/23744/15-ц:

За практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовується судами як джерело права, межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. У свою чергу національна влада може втрутитися у процес реалізації норми статті 10 Конвенції, якщо, зокрема, це передбачено законом, направлено на захист репутації або інших прав осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Як зазначив Верховний суд у Постанові від 22 травня 2020 року по справі № 344/14572/16-ц, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції.

Якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя.

Надаючи свою правову оцінку у справі № 441/1547/17, Верховний суд у постанові від 19 травня 2020 року зазначив наступне:

Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Аналогічний правовий висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 523/9870/18-ц (провадження № 61-20095св19).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України Про інформацію оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем ОСОБА_2 в обґрунтування позову не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після розгляду справи апеляційним судом і прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 24.12.2021 року.

Суддя А.І.Бочаров