ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6200/19
Провадження № 22-ц/4820/339/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенко А.М.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 676/6200/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Семенюка В.В. від 22 грудня 2020 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що з 1999 року перебувала з ОСОБА_2 , у шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2 . Син проживає з нею, є повнолітнім та продовжує навчатися у Подільському державному аграрно-технічному університеті. ОСОБА_2 навчається на денній формі навчання за контрактом, тому не має змоги працювати та отримувати заробіток.

Відповідач не надає сину на період навчання матеріальної допомоги, позивач щороку самостійно оплачує навчання у сумі 8950 грн., крім того витрати на харчування, проїзд, проживання, придбання навчального обладнання.

Зазначала, що відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати, не обтяжений іншими аліментними зобов`язаннями.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця с. Андріївка Ярмолинецького району Хмельницької області та жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «Енселко-Агро» с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН: НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2021 року, але не більше як до досягнення ним віку 23-х років, починаючи з 18 вересня 2019 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На його думку, судом не враховано відсутність у нього можливості надавати таку матеріальну допомогу. На утриманні у нього знаходяться неповнолітня дочка ОСОБА_3 , дружина-інвалід 3 групи ОСОБА_4 та матір-інвалід 1 групи ОСОБА_5 , що значно впливає на його матеріальне становище. На сьогодні його матеріальний стан значно погіршився. З 03.10.2019 року по теперішній час він працює на посаді сторожа у Хмельницькому обласному міжгосподарському санаторії «Україна», заробітна плата не виплачується.

13.01.2021 року його звільнено з посади водія автотранспортних засобів, що підтверджується записом у трудовій книжці. Зазначене свідчить про відсутність у нього стабільного заробітку, що ставить його у скрутне матеріальне становище та позбавляє об`єктивної можливості сплачувати аліменти на навчання сина. Суд при визначенні розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 неправомірно врахував доходи як його, так і членів його сім`ї, які потребують матеріальної допомоги на лікування у зв`язку з інвалідністю. Крім того, під час 2017-2018 року навчального року ОСОБА_2 відраховано із Кам`янець-Подільського індустріального коледжу за неуспішність в навчанні, проте аліменти він сплатив в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в частині розміру аліментів з 1000 грн. до 2500 грн. щомісячно. На її думку, судом не взято до уваги, що в 2020 році вартість навчання сина збільшилася та складає 18600 за два роки. Згідно декларації про майновий стан дохід відповідача за період з 01.01.2020 року по 17.11.2020 року становить 100955 грн. Твердження відповідача про утримання ним дружини та матері є безпідставним. Звільнення з роботи за угодою сторін не є доказом неплатоспроможності відповідача. Відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, має достатній заробіток для надання сину матеріальної допомоги на період навчання. Наявність на утриманні у нього неповнолітньої дочки не спростовує його спроможність надавати допомогу синові на період навчання.

У відзиві ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 як безпідставну, посилаючись на доводи, викладені в її апеляційній скарзі.

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Доводи ОСОБА_1 про його спроможність сплачувати аліменти вважає безпідставними.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги сторін слід залишити без задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Подільського державного аграрно-технічного університету за № 23 від 02.09.2019 року ОСОБА_2 навчається на третьому курсі економічного факультету денної форми навчання за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування» ОС «бакалавр». Форма фінансування: комерційна. Термін навчання - з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2021 року.

ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні.

Син сторін ОСОБА_2 у зв`язку з денною формою навчання не має самостійного заробітку і потребує матеріальної допомоги.

Щомісячний дохід позивачки складає 4165 грн.

До складу сім`ї відповідача ОСОБА_2 належать ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_6 - повнолітня донька дружини, ОСОБА_3 - неповнолітня донька відповідача, а також його матір ОСОБА_5 .

Наказом №12-к від 30.09.2019 року Хмельницького обласного міжгосподарського санаторія «Україна» с.Маків Дунаєвецького району Хмельницької області відповідач ОСОБА_2 звільнений з посади сторожа з 30.09.2019 року за згодою сторін.

Відповідно до Форми ОК-7 Пенсійного фонду України відповідач ОСОБА_2 отримує заробітну плату в ТОВ «Енселко-Агро», починаючи з жовтня 2019 року середній заробіток складає 4667,67 грн. на місяць.

За даними декларації відповідача за 2019 року дохід ОСОБА_2 та членів його сім`ї складає 326858 грн.( в т.ч. його заробітна плата - 47000 грн., пай 8 500 грн., дружини - 187 658 (заробітна плата - 159 458,00, пенсія - 28200,00 грн.), матері - 28200,00 грн.- пенсія).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що повнолітній син сторін у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач, попри перебування на його утриманні неповнолітньої доньки, має змогу надавати матеріальну допомогу синові в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Так, згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 191 СК України, норми якої в силу статті 201 СК України застосовуються до спірних правовідносин, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо його неспроможності надавати матеріальну допомогу синові на період навчання є безпідставними.

Як вбачається з поданої апелянтом 01.12.2020 року електронної декларації про майновий стан його дохід за період з 01.01.2020 року по 17.11.2020 року становить 100955 грн., що в середньому на місяць складає більш як 10000 грн.

Твердження відповідача про утримання ним дружини є безпідставним. Так, за даними електронної декларації за 2019 рік попри встановлену інвалідність ІІІ групи щодо його дружини ОСОБА_4 остання працює, її заробітна плата за 2019 рік склала 159458 грн., пенсія - 28200 грн., що майже у 2 рази перевищує дохід відповідача.

Матеріали справи також не містять достатніх доказів на підтвердження витрат відповідача на утримання матері - остання у зв`язку з інвалідністю І групи отримує пенсію, яка за 2019 рік склала 28200 грн. За відсутності медичних призначень представлені відповідачем копії фіскальних чеків на придбання ліків не є допустимим доказом на підтвердження цих обставин.

ОСОБА_5 є інвалідом І групи з 23.09.1999 року, проте, як стверджує сам ОСОБА_2 , він сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у зв`язку з навчанням в 2017-2018 році в повному обсязі.

Наявність на утриманні ОСОБА_2 неповнолітньої доньки ОСОБА_3 з врахуванням наведених вище обставин також не спростовує його спроможність надавати допомогу синові на період навчання у визначеному судом розмірі.

Твердження апелянта ОСОБА_1 про потребу сина у допомозі в розмірі 2500 грн. не ґрунтується на доказах.

Відповідно до договору №230 від 14.08.2019 року загальна вартість освітньої послуги Подільського державного аграрно-технічного університету ОСОБА_2 складає 17900 грн. (за два роки навчання).

Згідно додаткової угоди №1 до договору №230 від 03.04.2020 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 18600 грн.

Отже, позивач підтвердила щорічні витрати у зв`язку з навчанням сина в сумі 9300 грн.

Попри очевидну потребу сина у належному харчуванні, забезпеченні одягом, навчальним приладдям тощо, позивач не обґрунтувала середньомісячний розмір таких витрат та не надала відповідні докази.

З урахуванням усіх обставин справи суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно на період навчання сина сторін.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 02 березня 2021 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко