ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

23 грудня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
встановив:
В жовтні 2021 року Київський міський центр зайнятості звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 47 019, 17 гривеньта судового збору в сумі 2270 гривень.
В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 27 травня 2020 року до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості із письмовими заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю звернувся ОСОБА_1 зазначивши інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Голосіївською районною філією КМЦЗ, відповідно до ст. 43 Закону 5067-VІ та поданих відповідачем заяв, надано статусу безробітного з 27.05.2020 та призначено допомогу по безробіттю. В зв`язку з здійсненою перевіркою даних в Пенсійному фонді України, виявлено, що ОСОБА_1 у період перебування на обліку як безробітний в Голосіївській районній філії Київського міського центру зайнятості, перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 16.07.2020 по 31.08.2020. Одеським обласним центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №6 від 05.02.2021, в результаті проведеного розслідування встановлено, що в період перебування на обліку, ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 16.07.2020 по 31.08.2020. У зв`язку з поданням відповідачем заяви про зняття з реєстрації як безробітного від 22.02.2021, відповідачеві припинено виплату допомоги та знято з реєстрації з 22.02.2021. Згідно бухгалтерської довідки-розрахунку від 01.03.2021 №149 сума допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню відповідачем становить 47 019 грн. 17 коп. Наказом Голосіївської районної філії КМЦЗ прийнято рішення щодо повернення відповідачем отриманих під час перебування на обліку коштів.
Ухвалою судді від 23 листопада 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
09.12.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Санченка Р.Г. надійшов відзив на позовну заяву про стягнення коштів, в якій він просить відмовити в задоволенні позову Київського міського центру зайнятості в повному обсязі, так як вимоги позовної заяви не вказують, що відповідач перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 . До Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №6 від 05.02.2021 було долучено лише два додатки, а саме копія розпорядження №1 від 15.07.2020 про прийняття на роботу, в якому зазначається лише підпис та прізвище роботодавця ОСОБА_2 та те, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду кухаря та копія наказу №4 про звільнення з роботи від 31.08.2020. В матеріалах Акту відсутні заява з підписом та трудовий договір з ОСОБА_1 . Також, відсутні дані про оформлення трудової книжки ОСОБА_1 та особової картки ф. №П-2, так як запис про прийняття й звільнення в трудовій книжці робить лише підприємець, а особова картка є обов`язковим документом для будь-якого роботодавця. Також, представник відповідача зазначає, що у випадку якщо ОСОБА_1 перебував би у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , у приватного підприємця повинно бути залишитися багато документів з підписами працівника-кухаря, а отже, наявність розпорядження №1 від 15.07.2020 про прийняття на роботу не вказує, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 . Адвокат у відзиві на позовну заву наголошує, що факт перебування відповідача ОСОБА_1 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 може підтвердитися документами, що потребуються відповідно до закону.
23.12.2021 від Київського міського центру зайнятості надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просив задовольнити вимоги в повному обсязі. Посилаючись на те, що Київським міським центром зайнятості здійснено обмін інформацією з Пенсійним фондом України в результаті якого виявлено, що відповідач у період перебування на обліку, як безробітний в Голосіївській РФ КМЦЗ, перебував у трудових відносинах з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 16.07.2020 по 31.08.2020, це підтверджується даними Пенсійного фонду України про періоди зайнятості особи та даними про особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі ДРЗДСС). В даних про особу з ДРЗДСС зазначено, що ОСОБА_1 у липні 2020 нараховано заробітну плату/дохід у розмірі 2464,17 грн. за 16 календарних днів з якого сплачено ЄСВ в розмірі 542,12 грн., а також назва роботодавця - ОСОБА_2 і його ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 . За серпень 2020 ОСОБА_1 нараховано заробітну плату/дохід у розмірі 4723,00 грн. за 31 календарний день з якого сплачено ЄСВ в розмірі 1039,06 грн. В категорії застрахованих осіб зазначено, що ОСОБА_1 - найманий працівник на загальних підставах. Одеським обласним центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №6 від 05.02.2021. В результаті проведеного розслідування встановлено, що в період перебування на обліку ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 16.07.2020 (розпорядження № 1 від 15.07.2020 про прийняття на посаду кухаря) по 31.08.2020 (наказ №4 від 31.08.2020 про звільнення за ст. 38 КЗпПП України).Інші документи (трудовий договір, заява про прийняття та звільнення) роботодавцем не були надані. Позивач у відповіді на відзив наголошує, що факт перебування в трудових відносинах ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_2 підтверджується не тільки розпорядженням №1 від 15.07.2020 про прийняття на роботу та наказом №4 від 31.08.2020 про звільнення, а й нарахуванням заробітної плати/доходу за липень - серпень 2020 та сплатою ЄСВ згідно даних ДРЗДСС.
В судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, до канцелярії суду подали письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, представник позивача просить позов задовольнити, представник відповідача просить в позові відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 27 травня 2020 року до Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості із письмовими заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю звернувся ОСОБА_1 зазначивши інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.
Відповідно до ст. 43 Закону 5067-VІ та поданих відповідачем заяв, Голосіївською районною філією КМЦЗ надано статусу безробітного з 27.05.2020 та призначено допомогу по безробіттю.
В подальшому, позивачем було здійснено перевірку даних в Пенсійному фонді України та виявлено, що ОСОБА_1 у період перебування на обліку як безробітний в Голосіївській районній філії Київського міського центру зайнятості, перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 16.07.2020 по 31.08.2020. Одеським обласним центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №6 від 05.02.2021, в результаті проведеного розслідування встановлено, що в період перебування на обліку, ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 з 16.07.2020 по 31.08.2020.
У зв`язку з поданням відповідачем заяви про зняття з реєстрації як безробітного від 22.02.2021, відповідачеві припинено виплату допомоги та знято з реєстрації з 22.02.2021.
Правовідносини щодо права на отримання допомоги (забезпечення) по безробіттю, умов і порядку її призначення та підстав повернення безробітним отриманих коштів регулюються загальними нормами цивільного законодавства (стаття 1215 ЦК України) та, зокрема: Законом України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VІ; Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року № 1533-ІІІ (далі - Закон № 1533); Порядком надання допомоги по безробіттю, в тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15 червня 2015 року № 613; Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим спільним наказом Міністерства праці та соціально політики України та Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62
Згідно статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
За правилами частин другої статті 36 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, подання письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості;- пункт 10 частини першої статті 31 Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".
Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2021 відповідачем було подану таку заяв особисто до Голосіївської районною філією КМЦЗ (а.с.16).
До Акту розслідування страхових випадків, яким позивач обгрунтовує виплати матеріального забезпечення № 6 від 05.02.2021р. долучено два додатки, а саме: копія розпорядження № 1 від 15.07.2020р. про прийняття на роботу та копія наказу №4 про звільнення з роботи від 31.08.2020року.
Відповідно до Розпорядження № 1 від 15.07.2020р. про прийняття на роботу, зазначається лише підпис та прізвище роботодавця ОСОБА_2 , а також зазначається, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду кухаря з 16.07.2020року (а.с.14).
Статтею 24 КЗпПУкраїни встановлено, що працівник не може бути допущеним до роботи без у кладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням власника або уповноваженого органу та без подання до органу податкової служби Повідомлення про прийняття працівника на роботу.
Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується зиконувати роботу. визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства чи фізична особа - роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст. 21 КЗпП).
Трудові відносини між громадянином, який наймається на роботу, та роботодавцем (юридичною або фізичною особою - підприємцем) оформлюються у письмовій формі.
Форма трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затверджена Наказом Мінпраці №260 від 08.06.2001 року. Нумерацію укладених трудових договорів підприємець веде самостійно.
Так, трудовий договір укладається на підставі заяви фізичної особи на якій ставиться підпис, що вказує на волевиявлення особи, а також підписи ставляться на договорі.
В даному випадку, до матеріалів Акту № 6 від 05.02.2021р. не долучена заява з підписом та трудовий договір з ОСОБА_1 .
Ознайомлення працівника з локальними документами: правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективним договором, посадовою інструкцією (тощо, і дані документи повинен підписати робітник: для кухаря договір матеріальної відповідальності, оскільки працює з посудом).
Отже, з огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту працевлаштування відповідача у ФОП ОСОБА_3 .
Згідно абзацу 3 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд зобов`язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.
Згідно вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Викладені норми права, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що дія договору цивільно-правового характеру в період перебування відповідача в статусі безробітного є обставиною, яка впливає на умови виплати йому допомоги по безробіттю.
Згідно ч.2 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку.
Згідно ч.1 розділу 8 Порядку надання допомоги по безробіттю, виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду. Видатки бюджету Фонду щодо забезпечення виплати допомоги по безробіттю є захищеними. Фінансування цих видатків проводиться в першочерговому порядку.
У рішенні Європейського суду по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зазначено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність». Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.
В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, з урахуванням того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту перебування відповідача у трудових відносинах, в результаті чого відсутня недобросовісність дій відповідача, а отримані ним виплати фактично є його власністю, тому відсутні підстави для задоволення поданого позову.
Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 258-265 ЦПК України, ст.46 Конституції України, Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»
У Х В А Л И В :
Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 28.12.2021.

Суддя Л.М.Ковалевська