УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данчук Катерина Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування, суд

ВСТАНОВИВ:

До суду, до подання позовної заяви, надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно, яке залишилось після померлої ОСОБА_3 , а саме: земельну ділянку, площею 0,0713 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :69:182:0008 та будинок загальною площею 63.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Заява обґрунтована тим, що заявниця є племінницею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 2 ст. 1236 ЦК України, залишила на ім`я заявниці заповіт на все своє майно, яке належало їй на день смерті, і на те, що вона матиме право за законом. Про волевиявлення ОСОБА_3 були обізнані родичі, близькі подруги, сусіди, з якими вона спілкувалась

23.01.2020 заявник звернулася до П`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом та законом, на що їй було усно повідомлено, що вже є спадкоємець за заповітом, який подав заяву на прийняття спадщини. 25.02.2020 адвокатом було направлено заяву про вчинення кримінального провадження, про що було внесено відомості до ЄРДР № 0002158 від 24.03.2020. У ході даного кримінального провадження було з`ясовано, що від імені спадкодавця на ОСОБА_2 була видана довіреність на представництво її інтересів. На підставі договору довічного утримання, серія та номер: 884 від 01.07.2019, який був укладений між спадкодавцем та відповідачем, були внесені зміни у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, згідно якого відповідач отримала у власність житловий будинок та земельну ділянку на яку претендує заявник.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали, надані на її обґрунтування, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільне процесуальне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, суд лише вирішує питання щодо запобігання ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 7 вересня 2020 року у справі № 522/3471/20 (провадження № 61-9451св20) та від 08.10.2020 у справі № 465/4985/18 (провадження № 61-6066св19).

Із матеріалів заяви про забезпечення позову випливає, що між сторонами виникне спір щодо спадкового майна, у вигляді земельної ділянки, площею 0,0713 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :69:182:0008 та будинку загальною площею 63.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Видом забезпечення позову, який просить обрати позивач, є накладення арешту на все вищезазначене майно.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача та вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Поряд із цим, судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право, у відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154, 260, 261, 247, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити

З метою забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данчук Катерина Миколаївна про визнання права власності в порядку спадкування, накласти арешт на спадкове майно, яке залишилось після померлої ОСОБА_3 , а саме:

земельну ділянку, площею 0,0713 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :69:182:0008;

будинок загальною площею 63.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Інформація відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач (позивач) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник (відповідач) - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя І.А. Усатова