Справа № 201/1844/21
Провадження № 2/201/2603/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 березня 2021 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 березня 2011 року між нею і відповідачем був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 69. Від цього шлюбу сторони мають малолітніх доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача на дошлюбне « ОСОБА_5 », судові витрати покласти на відповідача (а.с.1-3).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 13).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.14).

До суду 14 квітня 2021 року на запит надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.15).

Ухвалою судді від 15 квітня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 16-17).

26 квітні 2021 року відповідачем надано відзив на позов, в якому останній заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки вважав що їх шлюбні відносини ще можливо зберегти, тому просив суд надати строк на примирення (а.с. 19-20).

16 серпня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача та надано строк на примирення терміном на чотири місяці, провадження у справі зупинено (а.с. 39-40).

16 грудня 2021 року ухвалою суду відновлено провадження.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися просили слухати справу за їх відсутності про що 20 травня та 15 грудня 2021 року надали відповідні заяви (а.с. 26,44)

30 липня 2021 року від представника позивача надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. (а.с. 28-30)

Відповідач в судове засідання не з`явився від його представника 16 грудня 2021 року надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти розірвання шлюбу заперечувала, окрім того зазначила, що розмір витрат на правничу допомогу необґрунтований та надто завищений (а.с. 46).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 05 березня 2011 року перебувають у шлюбі який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 69 (а.с.5).

Від цього шлюбу сторони мають малолітніх доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові та поваги між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, спільне господарство не ведуть.

У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін.

Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Крім того, позивач просила стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн., яку підтверджує Договором №16/1 від 12 березня 2021 року з адвокатом Гусаковою О.Б. на професійну правничу допомогу, актом про надання правничої допомоги від 29 липня 2021 року та квитанцією про оплату.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом норм ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи, кваліфікацією і досвідом адвоката, узгоджується з умовами укладеного між адвокатом та клієнтом Договором на професійну правничу допомогу. Сам факт надання правової допомоги адвокатом та отримання її клієнтом підтверджується актом про надання правничої допомоги, а її фактична оплата - квитанцією про оплату. Тому, суд вважає, що позивач належними доказами довела понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката, тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача.

Судові витрати розподілити на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст.110, ч. 2 ст.112, 113 СК України,ст.13,76-78,81,263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 05 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 69 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн. та правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2021 року.

Суддя С.О. Демидова