Номер провадження 22-ц/804/587/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Азевича В.Б.,

суддів: Новікової Г.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 234/10979/20 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25 листопада 2020 року (суддя Данелюк О.М., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Краматорськ Донецької області, повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року),-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію, невраховану приладом обліку.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є суб`єктом господарювання в сфері електроенергетики. 05.08.2018 року в АДРЕСА_1 було виявлено самовільне підключення електроустановок поза межами приладу обліку, про що було складено акт про порушення Правил № 220194 від 05.08.2018 року. На підставі зазначеного акту було визначено обсяг та вартість спожитої, але не врахованої електричної енергії внаслідок порушення на загальну суму 43 334,37 грн. Відповідач в добровільному порядку не сплачує вказану заборгованість. Просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість, а також сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 листопада 2020 року позов АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» заборгованість за електричну енергію, невраховану приладом обліку в розмірі 43 334,37 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами поважність причин, за яких не було виявлено місце самовільного підключення. При цьому як сама схема електропостачання, що накреслена представниками оператора системи в акті про порушення, фактично є припущенням. На час складання протоколу від 06.08.2018 року діям нормативний документ ПРРЕЕ, в якому наведена методика розрахунку обсягу та вартості електричної енергії на підставі актів про порушення правил споживання електричної енергії, за якою максимальний обсяг незаконно спожитої електроенергії розраховується не за 3 року, як передбачено Методикою, а за 12 місяців. Крім того, позивач не обґрунтував, чому заборгованість за електроенергію нараховувалась саме з 09.12.2015 року. Також, суд першої інстанції неправильно застосував статтю 264 ЦК України, адже ОСОБА_1 не вчинив жодної дії, яка б могла бути підставою для переривання перебігу позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

В частині 1 статті 274 ЦПК України зазначено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема малозначні справи.

Крім того, згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 05.08.2018 року при перевірці представниками АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» за місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено самовільне підключення електроустановок поза межами приладу обліку, про що було складено акт про порушення Правил № 220194 від 05.08.2018 року. Відповідно до акту було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок, (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, виявити яке представники енергопостачальника при проведенні контрольних оглядів не мали можливості. Підключення «Ф» (фазного) та «0» дроту, який йде на розетку в гаражі, при включенні електричної плити в дану розетку та відключення автоматичних вимикачів після приладу обліку, імпульси на приладі обліку відсутні, напруга в розетці є. Відсутня технічна можливість виявити місце самовільного підключення, споживач відмовився від часткового демонтажу конструкцій. Електрична енергія споживається, приладом обліку не враховується.

06.08.2018 року акт було розглянуто на комісії в присутності споживача, та комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення Правил відповідачем було нанесено АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» збитки в розмірі 43 334,37 грн, що є реально спожитою, але недоврахованою приладом обліку споживача та несплаченою за електроенергію. Розрахунок було проведено за три роки.

Постановою Донецького апеляційного суду від 25.03.2020 року рішення Краматорського міського суду від 27.11.2019 року про часткове задоволення позовних вимог про захист прав споживачів за позовною заявою ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», а саме: визнання незаконним рішення комісії Краматорського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», оформлене протоколом № 121 від 06.08.2018 року щодо розгляду акту про порушення ПКЕЕ, в іншій частині позовних вимог відмовлено, та додаткове рішення суду від 02.12.2019 року про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, було скасовано та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

В судовому засіданні також були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що власником будинку по АДРЕСА_1 є її чоловік ОСОБА_1 .. Представників РЕМ до будинку впустила вона та дозволу на обстеження ними будинку вона не підписувала. Представники енергопостачальника електричної енергії зайшли до будинку з метою перевірки лічильника та стали обстежувати весь будинок.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом ОСОБА_1 ОСОБА_1 під час проведення ремонту в своєму будинку попросив його ( ОСОБА_4 ) підключити його холодильник до його ( ОСОБА_4 ) електромережі, що вони і зробили. Ця електроенергія була підключена до лічильника.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив Правила користування електроенергією, що призвело до того, що спожита ним таким чином електрична енергія розрахунковим приладом обліку не обліковувалась, ним не оплачувалась, але споживалася. Вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією складає 43 334,37 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Вищевказані висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1-3 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526, пункту 4 частини 1 статті 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 04 травня 2006 року № 562.

Частиною 1 статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно із пунктом 5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року (далі - ПРРЕЕ) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), споживач електричної енергії, зокрема, зобов`язаний: здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

За пунктом 8.2.4 ПРРЕЕ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) в разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) в разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Згідно із пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Відповідно до пункту 8.2.7 ПРРЕЕ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) в разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 .

05.08.2018 року при перевірці представниками АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» за місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено самовільне підключення електроустановок поза межами приладу обліку, про що було складено акт про порушення Правил № 220194 від 05.08.2018 року. Відповідно до акту було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення електроустановок, (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку, виявити яке представники енергопостачальника при проведенні контрольних оглядів не мали можливості. Підключення «Ф» (фазного) та «0» дроту, який йде на розетку в гаражі, при включенні електричної плити в дану розетку та відключення автоматичних вимикачів після приладу обліку, імпульси на приладі обліку відсутні, напруга в розетці є. Відсутня технічна можливість виявити місце самовільного підключення, споживач відмовився від часткового демонтажу конструкцій. Електрична енергія споживається, приладом обліку не враховується.

Вказаний акт від 05 серпня 2018 року про порушення (ПКЕЕН) № 220194 підписаний трьома представниками енергопостачальника, дружиною відповідача ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_3 , якій й була вручена копія акту № 220194, була присутня при виявленні зазначеного в акті порушення, акт складався в її присутності, був нею підписаний у графі «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа», чим було дотримано пункт 8.2.5 ПРРЕЕ. Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з даним актом є необґрунтованими.

Колегія суддів також доходить висновку, що посилання в акті про порушення та протоколі засідання комісії Краматорського РЕМ від 06.08.2018 року на Правила користування електричною енергією для населення, тобто на документ, який втратив чинність, не дає суду підстав для того, щоб не приймати до уваги акт та протокол як докази, оскільки ці документи мають всі необхідні дані, зокрема в протоколі є висновок щодо правильності оформлення акту про порушення, визначення терміну і формул Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, які слід застосовувати при розрахунку обсягу недоврахованої електроенергії по акту. А тому й в цій частині доводи скарги є такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

В абзаці другому частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що правопорушенням в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Враховуючи обставини справи, норми закону, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що 05 серпня 2018 року в будинку відповідача зафіксовано місце виявленого самовільного підключення відповідачем, що було виявлено представниками позивача під час проведення технічної перевірки, в ході якої довелось використати спеціальне приладдя.

Згідно з підпунктом «а» пункту 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

б) у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення;

в) у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв`язку з порушенням ПКЕЕН ( 1357-99-п ) - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки;

г) у разі використання споживачем "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, - із дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки в експлуатацію (у разі коли технічна перевірка даної електроустановки не проводилась) до дня усунення порушення, але не більше сумарної кількості днів за три роки, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Згідно із пунктом 3.5 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W (вВт.год) через проводи, якими здійснене самовільне доб.с.п. підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що своїми діями ОСОБА_1 здійснив самовільне підключення до електромереж, у зв`язку із чим відбулось споживання електричної енергії без засобів обліку, внаслідок чого працівниками енергопостачальника електричної енергії було складено Акт про порушення № 220194 від 05.08.2018 року та здійснено розрахунок збитків відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України № 562 від 4 травня 2006 року (яка діяла момент складання розрахунку збитків), за період з 09.12.2015 року по 05.08.2018 року в сумі 43 334,37 грн.

В апеляційній скарзі відповідач зазначав, що на час складання протоколу від 06.08.2018 року діяв нормативний документ ПРРЕЕ, в якому наведена методика розрахунку обсягу та вартості електричної енергії на підставі актів про порушення правил споживання електричної енергії, за якою максимальний обсяг незаконно спожитої електроенергії розраховується не за 3 роки, як передбачено Методикою, а за 12 місяців.

Проте, такий довід апеляційної скарги є безпідставним. Так, з матеріалів справи встановлено, що протокол засідання комісії № 121 складено 06.08.2018 року. В свою чергу, Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричної енергією втратила чинність 27.07.2019 року, підставою втрати чинності було прийняття Постанови від 18.07.2019 року № 1525 Про затвердження змін до постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». Крім того, згідно із пунктом 8.2.4 ПРРЕЕ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) в разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором. Розділ VIII ПРРЕЕ доповнено новою главою 8.4. «визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил» згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1525 від 18.07.2019 року. Отже, є правильним висновок суду першої інстанції, що на момент здійснення розрахунку збитків за Актом № 220194 вищевказана Методика була чинна.

Стосовно висновків суду першої інстанції щодо вирішення питання про застосування позовної давності колегія суддів виходить з такого.

Згідно зі статтями 256 та 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У даному випадку перебіг позовної давності почався з моменту виявлення порушення і складання протоколу комісією за актом про порушення.

З матеріалів справи випливає, що акт про порушення № 220194 був складений 05 серпня 2018 року, протокол засідання комісії № 121 складено 06.08.2018 року, з позовом до суду позивач звернувся 30 липня 2020 року, тобто в межах загального трьохрічного строку позовної давності.

Тому висновок суду першої інстанції про неможливість застосування строку позовної давності до вказаних правовідносин, оскільки перебіг позовної давності перервався поданням в 2018 році ОСОБА_1 позовної заяви до АТ «Донецькі електромережі» про захист прав споживачів є помилковим.

Проте даний висновок суду не впливає на правильність вирішення спору по суті.

Посилання в апеляційній скарзі на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права є необґрунтованими та такими, що не впливають на правильність і законність висновків, зроблених судом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

За пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: В.Б. Азевич

Г.В. Новікова

О.В. Халаджи