Справа № 191/3839/20
Провадження № 2/191/1347/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Синельникове

Синельниківській міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Лободи Т.О.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

Встановив:

Позивачка звернулась з позовом до суду посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 .

09 червня 2020 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 142/2020 до майна померлої. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належав матері позивачки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 лютого 2004 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 104,та зареєстрованого КП «СМБТІ» 31 березня 2004 року за номером запису: 1203/Д-3 стор. 169 в книзі:Д-19 стор.114.

На теперішній час житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорта, складається з: А1-1 житловий будинок, загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 42,3; а2-1- прибудова; а3-1 - прибудова; а4-1 прибудова; Б- сарай; В- сарай; Г- гараж; Д- сарай; З- літній душ; Ж- вбиральня; № 1-3 огорожа; № 2 водоколонка.

Заповіту ОСОБА_3 не залишила. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла згідно із ст. 1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

09 листопада 2020 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Постановою державного нотаріуса від 09.11.2020 року позивачці відмовлено у видачі цього свідоцтва, оскільки неможливо провести реєстрацію виникнення права власності за спадкоємцем на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,у зв`язку з тим, що за цією адресою в Державному реєстрі речового права вже зареєстровано право на майно.

Просила суд визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами,розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А1-1 житловий будинок, загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 42,3; а2-1- прибудова; а3-1 - прибудова; а4-1 прибудова; Б- сарай; В- сарай; Г- гараж; Д- сарай; З- літній душ; Ж- вбиральня; № 1-3 огорожа; № 2 водоколонка.

Вважає, що за нею може бути визнано право приватної власності на вищевказаний житловий будинок на підставах, передбачених ст.1216, 1218, 328, 391 ЦК України.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, до його початку представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнали, не заперечують проти їх задоволення.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Судом ухвалено про проведення судового розгляду за відсутності учасників справи з врахуванням наданих ними заяв та на підставі наявних в справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка міститься в матеріалах справи і досліджена судом.

Факт перебування позивачки з ОСОБА_3 в родинних стосунках підтверджується документами, наданими до матеріалів справи і дослідженими судом.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 лютого 2004 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 104,та зареєстрованого КП «СМБТІ» 31 березня 2004 року за номером запису: 1203/Д-3 стор. 169 в книзі:Д-19 стор.114.

Позивачка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і 09 червня 2020 року державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 142/2020 до майна померлої. Позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, який прийняв спадщину. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла згідно із ст. 1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

09 листопада 2020 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 . Постановою державного нотаріуса від 09.11.2020 року позивачці відмовлено у видачі цього свідоцтва, оскільки неможливо провести реєстрацію виникнення права власності за спадкоємцем на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що за цією адресою в Державному реєстрі речового права вже зареєстровано право на майно.

Станом на час розгляду справи житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорта, складається з: А1-1 житловий будинок, загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 42,3; а2-1- прибудова; а3-1 - прибудова; а4-1 прибудова; Б- сарай; В- сарай; Г- гараж; Д- сарай; З- літній душ; Ж- вбиральня; № 1-3 огорожа; № 2 водоколонка. Вказана обставина підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок, який був складений КП « Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 10.08.2020 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ідентифікаційний № довідки: 24311725 від 04.02.21 року- 04.07.2017 року відбулась реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що житловий будинок на який зареєстровано право власності за ОСОБА_2 складається із: А-1-житловий будинок; Б-1-сарай; Д-1-літня кухня; П-1- погріб; В-1-вбиральня; Г-1-літній душ; №3-водоколонка; №1-2-4 огорожа, загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м.

Отже перелік будівель та споруд які входять до складу об`єкту нерухомого майна, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 відрізняються від переліку будівель та споруд, на які просить зареєструвати право власності позивачка ОСОБА_1 .

Це свідчить про те, що ці об`єкти є різними об`єктами нерухомості, але вони розташовані за однією адресою.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обоє язків ( спадщини) від фізичної особи,яка померла ( спадкодавець) до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обоє яз- ки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто дії щодо впорядкування нумерації житлових будинків,розташованих за однією адресою можуть виконати тільки власники майна,а я на теперішній час є тільки спадкоємцем.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.41 Конституції України- право власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, які підтверджують ці обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами,розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А1-1 житловий будинок, загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 42,3; а2-1- прибудова; а3-1 - прибудова; а4-1 прибудова; Б- сарай; В- сарай; Г- гараж; Д- сарай; З- літній душ; Ж- вбиральня; № 1-3 огорожа; № 2 водоколонка.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Г. В. Бондаренко