Єдиний унікальний номер 725/5539/21
Номер провадження 2/725/961/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Кожолянко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання неправомірним дій банку про нарахування процентів та списання нарахованих процентів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року адвокат Дороган І.Г. в інтересах позивача звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на наступні обставини.

Так, 08 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та AT «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено договір банківського рахунку №01 на підставі якого позивач отримала картку з терміном дії до червня 2019 року. В подальшому, 08 листопада 2019 року, після закінчення строку дії картки, ОСОБА_1 виявила, що о 13.30 год. невстановлена особа, здійснила незаконний переказ коштів в сумі 5 000,00 грн. з її карткового рахунку на невстановлений картковий рахунок. По вказаному факту були внесені відомості в ЄРДР №0001543 від 04.12.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та зочним рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.04.2021 року, стягнуто з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно перераховані кошти в сумі 5000 гривень.

В процесі примусового виконання органами виконавчої служби зазначеного судового рішення було стягнуто з відповідача безпідставно перераховані грошові кошти в сумі 5000,00 грн., які позивач мала намір повернути на свій картковий рахунок, зважаючи на те, що за весь цей час відповідачем продовжується нарахування відсотків та кредитна справа про стягнення боргу передана у колекторську компанію ТОВ «Укрборг», працівники якої надсилають позивачу повідомлення про необхідність погашення заборгованості.

04.01.2021 року позивач звернулась до відповідача з проханням провести дії щодо розблокування карткового рахунку № НОМЕР_1 .UA, відкритого 08 вересня 2016 року згідно договору банківського рахунку № НОМЕР_2 та 13 січня 2021 року отримала відповідь банку про відсутність обмежень за картковим рахунком. В подальшому, 07 травня 2021 року позивач звернулася до відповідача з листом, в якому повідомила про намір повернути банку кредитні кошти в сумі 5000,00 грн. на її рахунок та списання нарахованих процентів та штрафних санкцій, а також закриття карткового рахунку, натомість банком відмовлено у списанні нарахованих на суму боргу в розмірі 5000 грн. відсотків, посилаючись на те, що у рішенні суду не зазначено про відсутність підстав для нарахування відсотків.

Вважає, що банком неправомірно нараховано відсотки в сумі 3361,93 грн. на суму боргу в розмірі 5000 грн., оскільки позивач фактично не отримувала кредитних коштів та ними не користувалась, що встановлено відповідним судовим рішенням.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати неправомірними дії AT «Перший Український Міжнародний Банк» про нарахування відсотків по картковому рахунку, відкритому 08 вересня 2016 року згідно договору банківського рахунку № НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_1 та AT «Перший Український Міжнародний Банк»; списати нараховані відсотки по картковому рахунку, відкритому 08 вересня 2016 року згідно договору банківського рахунку № НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_1 та AT «Перший Український Міжнародний Банк».

На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому відповідач позов не визнав та в обґрунтування своїх заперечень проти вимог позивача посилався на наступні обставини.

Так, 08.11.2019 о 14:11 відбулося несанкціоноване списання грошових коштів з поточного рахунку позивача та за результату внутрішнього службового розслідування Департамент безпеки Банку дійшов до висновку, що дії Банка не можуть бути кваліфіковані як «винні дії» по причині розголошення Позивачем секретної інформації (логіна та паролю), яка була відома виключно Позивачу. Зокрема, 23.12.2019 року Департамент безпеки Банку встановив, що тимчасовий логін та пароль надсилався на анкетний номер телефону клієнта НОМЕР_3 . З використанням отриманих даних зафіксований вхід до Інтернет-банкінгу клієнта з мобільного пристрою (ІР=188.163.40.214) та здійснено операції. Код підтвердження операції надсилався на анкетний номер телефону клієнта НОМЕР_4 , після чого був успішно введений СМС-повідомленням. З урахуванням викладеного, Департамент безпеки банку зазначив про відмовлення в задоволенні фінансової претензії, враховуючи відсутність порушень в діях Банку та рекомендував змінити клієнту параметри авторизації в інтернет-банкінг, змінити кодове слово та звернутися у правоохоронні органи. Банк не визнавав шахрайські дії третіх осіб, клієнт пройшла повну авторизацію, добровільно повідомила секретні дані, які були відомі виключно їй. Враховуючи, що 5 000,00 грн., які були списані третіми особами через недбалі дії позивача були кредитними коштами Банку, Банк нараховував відсотки відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування.

В подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10.11.2020 у справі № вирішено стягнути з Банку 5000,00 грн. Після набрання Рішенням суду законної сили, позивач, 19.01.2021 року направила до Подільського відділу ДВС м. Києва Заяву про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначила про те, що грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. банку необхідно перерахувати на її рахунок, відкритий в AT КБ «ПриватБанк». Тобто, Позивач, як стягувач, визначила порядок виконання банком рішення суду - сплатити грошові кошти на рахунок позивача, відкритий в іншої банківській установі. Банк у добровільному порядку та належним чином виконав рішення суду - перерахував у повному обсязі на рахунок позивача, відкритий в AT КБ «ПриватБанк» грошові кошти.

Зазначав, що вказані кошти в сумі 5000 грн. є кредитними коштами та станом на день несанкціонованого списання грошових коштів з рахунку позивача у розмірі 5000,00 грн., позивачу був встановлений ліміт овердрафту у розмірі 5000,00 грн. і саме цю суму позивач повинна була повернути банку в строк, передбачений умовами підписаної заяви та сплатити проценти за користування кредитними коштами також на умовах заяви. Отже, позивач повинна була після отримання на її рахунок в AT КБ «ПриватБанк» грошових коштів від Банку на виконання рішення суду, невідкладно погасити кредитну заборгованість та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Натомість, позивач кредитних коштів банку не повернула та станом на 11.10.2021 року у позивача наявна заборгованість перед банком в сумі 8 637,13 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту - 5 275,20 грн.; заборгованість за процентами - 3 361,93 грн.

В рамках судового розгляду даного спору судом витребовувались докази, а саме належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №725/3829/20 виданого 12.01.2021 року Першотравневим районним судом м.Чернівці та інформація щодо перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5000 грн. на виконання заочного рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.11.2020 року у справі №725/3829/20, залишеного без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.04.2021 року із зазначенням точної дати виконання вказаного рішення та реквізитів відповідного рахунку на який були перераховані кошти на виконання вказаного рішення; детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором банківського рахунку від 08.09.2016 року №01 (укладеного на підставі заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) із зазначенням періоду за який були нараховані відсотки в сумі 3361,93 грн., а також суми заборгованості на яку були нараховані вказані відсотки.

Докази, які витребовувались у відповідача на адресу суду не надходили з невідомих суду причин.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в її інтересах діяла представник, яка направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив та не звертався до суду з мотивованими клопотаннями про відкладення розгляду справи, участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ або про розгляд справи без його участі.

Натомість, заважаючи на наявні в матеріалах справи докази, зміст відзиву, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наслідками розгляду справи встановлено, що 08.09.2016 року позивачем була підписана заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №01 від 08.09.2016 року на підставі вказаної заяви між сторонами було укладено договір банківського рахунку № НОМЕР_2 , на виконання якого позивач отримала кредитну картку.

Згідно довідки АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 20.10.2021 року 09.09.2016 року вказаний вище договір був укладений між сторонами на суму кредитного ліміту - 1000 грн., а в подальшому 10.02.2017 року кредитний ліміт був збільшений на суму 5000 грн. та 19.11.2019 року на суму 9500 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, виявивши безпідставне списання коштів зі своєї картки, повідомила відповідача та правоохоронні органи про те, що невідома особа протиправно заволоділа грошовими коштами в сумі 5000 грн.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.11.2020 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.04.2021 року стягнуто з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно перераховані кошти в сумі 5000 грн. та судами першою і апеляційної інстанції встановлено відсутність обставин, які безспірно доводять, що позивачка своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а тому суди дійшли до висновку про доведеність факту несанкціонованого списання грошових коштів із рахунку ОСОБА_1 , у зв`язку із чим такі кошти підлягали поверненню.

З метою примусового виконання зазначеного судового рішення позивач звернулась з заявою в Подільський районний відділ ДВС м.Києва та просила грошові кошти в сумі 5000 грн. перерахувати на її рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

На підставі вказаної заяви 15.03.2021 року Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження ВП №64578571 в рамках якого державним виконавцем 15.03.2021 року винесено розпорядження про необхідність перерахування грошових коштів в сумі 5000 грн., які надійшли 12.03.2021 року на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу №725/3829/20 на користь ОСОБА_1 на IBAN НОМЕР_5 в AT КБ "ПриватБанк", МФО 305299, код за , згідно виконавчого листа № 725/3829/20, виданого 12.01.2021 року Першотравневим районним судом м.Чернівці.

Отже, 12.03.2021 року відповідачем було виконано заочне рішення суду від 10.11.2020 року шляхом перерахування коштів в сумі 5000 грн. на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу №725/3829/20, які згідно розпорядження державного виконавця від 15.03.2021 року були перераховані на рахунок позивача в АТ «ПриватБанк».

З наданого відповідачем розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за договором №01 станом на 11.10.2021 року становить 8637,13 грн., з яких сума основного боргу в розмірі 5275,20 грн. та проценти 3361,93 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що підписавши заяву №01 від 08.09.2016 року позивач приєдналась до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, отримала картку з встановленим кредитним лімітом, розмір якого періодично збільшувався.

Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом п. 4.1.7., п. 4.1.8 Частини 4 Договору комплексного банківського обслуговування до умов якого позивач приєдналась згідно заяви №01, проценти за користування кредитними коштами нараховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за Основним боргом/сумою простроченої заборгованості протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня виникнення такої заборгованості (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за Основним боргом/простроченої заборгованості (не включаючи цей день), виходячи з розрахунку 360 (триста шістдесят) днів у році. Заборгованість за Овердрафтом погашається за рахунок коштів, що надійшли на Картковий рахунок Клієнта, в день їх зарахування на Картковий рахунок. Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Овердрафтом в повному обсязі не пізніше, ніж через 60 (шістдесят) календарних днів з дати надання Овердрафту (проведення видаткової Платіжної операції за Картковим рахунком за рахунок Кредитного ліміту). Проценти за користування кредитними коштами і комісія за користування лімітом Овердрафту протягом кожного календарного місяця повинні бути сплачені Клієнтом не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця наступного за звітним.

Таким чином, укладеним між сторонами договором було встановлено початок нарахування процентів за користування кредитними коштами з дня виникнення заборгованості, натомість як вбачається з обставин встановлених заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.11.2020 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 20.04.2021 року, кредитні кошти в сумі 5000 грн. списані з рахунку позивача 08.11.2019 року, остання не отримувала та такі кошти були несанкціоновано списані з її карткового рахунку.

Натомість, на виконання вказаного рішення суду банком 12.03.2021 року було повернуто позивачу вказані кошти такі кошти були перераховані на рахунок позивача в іншому банку, а саме АТ «ПриватБанк», 15.03.2021 року відповідно до розпорядження державного виконавця.

Отже, з 15.03.2021 року позивач отримала від відповідача у користування кредитні кошти в розмірі 5000 грн. та саме з цього часу у неї виник обов`язок повернення отриманих коштів банку зі сплатою відсотків за користування такими коштами у розмірі та на умовах передбачених укладеним між ними договором.

На вимогу суду відповідачем не було надано детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором банківського рахунку від 08.09.2016 року №01 (укладеного на підставі заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) із зазначенням періоду за який були нараховані відсотки в сумі 3361,93 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2021 року позивач зверталась до банку з заявою про розблокування її банківського рахунку відкритого на виконання укладеного між ними договору №№01 від 08.09.2016 року та 13.01.2021 року банком на її адресу направлено відповідь про відсутність будь-яких обмежень за її рахунком.

Разом з тим, за наслідками розгляду справи встановлено, що грошові кошти в сумі 5000 грн., які були 15.03.2021 року перераховані на рахунок позивача в АТ «ПриватБанк» та надані відповідачем в рахунок компенсації безпідставно списаної аналогічної суми коштів з встановленого банком кредитного ліміту на її картковому рахунку, не були повернуті позивачем на виконання умов п. 4.1.8 Частини 4 Договору комплексного банківського обслуговування до умов якого позивач приєдналась згідно заяви №01, у зв`язку з чим з вказаної дати у банку винило право нарахування відсотків на суму заборгованості.

З урахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що нарахування банком процентів на суму заборгованості в розмірі 5000 грн. за договором банківського рахунку від 08.09.2016 року №01 за період з 08.11.2019 року по 15.03.2021 року не ґрунтується на вимогах закону, оскільки в цей період часу позивач кредитними коштами у вказаній сумі не користувалась, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Оскільки, позивач при зверненні до суду з даним позовом була звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 11, 526, 530, 1048, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії AT «Перший Український Міжнародний Банк» щодо нарахування відсотків по картковому рахунку, відкритому 08 вересня 2016 року згідно договору банківського рахунку № НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_1 та AT «Перший Український Міжнародний Банк» на суму боргу в розмірі 5000 грн. за період з 08.11.2019 року по 15.03.2021 року.

Зобов`язати AT «Перший Український Міжнародний Банк» списати нараховані відсотки по картковому рахунку, відкритому 08 вересня 2016 року згідно договору банківського рахунку № НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_1 та AT «Перший Український Міжнародний Банк» на суму боргу в розмірі 5000 грн. за період з 08.11.2019 року по 15.03.2021 року.

Стягнути з AT «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна