Справа № 161/3970/21
Провадження № 2/161/1954/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Борсук К.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бондаренка Віктора Геннадійовича про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділ часток в натурі,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду, разом з позовною заявою, надійшла вказана заява.

Заява обґрунтована тим, що позивач не в змозі з наявних у неї документів визначити технічні характеристики недобудованого житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

З цих підстав просить суд забезпечити докази шляхом:

1) забезпечити докази у спосіб доручення ФОП ОСОБА_3 проведення інвентаризації та складання технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язання відповідача не чинити перешкод у проведенні інвентаризації та допустити ФОП ОСОБА_3 до житлового будинку для проведення інвентаризації та складання технічного паспорту.

Вивчивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що у її задоволенні слід відмовити, з наступних підстав.

Частиною першою статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В свою чергу, частиною першою статті 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Отже, основною відмінністю інституту забезпечення доказів від їх витребування судом в загальному порядку є те, що забезпечення допускається лише, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. При цьому вказані обставини повинен довести суду саме заявник.

Проте, у розглядуваному випадку, позивач у своїй заяві ніяким чином не обґрунтовує, що докази, які він просить суд забезпечити, можуть бути втрачені чи знищені.

Фактично позивач у своїй заяві підміняє інститут витребування доказів, як захід забезпечення доказів (ст.116 ЦПК України) та інститут витребування доказів у загальному порядку за клопотанням сторін (ст.84 ЦПК України).

З наведених мотивів, оскільки позивач не довів суду, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення доказів слід відмовити.

Керуючись ст.116-118 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Бондаренка Віктора Геннадійовича про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділ часток в натурі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складений та підписаний 03 березня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк