Справа № 462/5288/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Борисюк В.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Рибака М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Залізнична районна адміністрація як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

ОСОБА_1 26.07.2021 року звернулася з позовом в суд про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 12.07.2014 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син ОСОБА_4 , а 08.02.2017 року в судовому порядку їх шлюб було розірвано. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова 15.05.2019 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1500 грн щомісячно. Відповідно до розпорядження №236 від 25.04.2017 року відповідачу, за його заявою, встановлено дні побачень з сином, однак він своїм правом на побачення з дитиною не скористався. Впродовж тривалого часу відповідач не цікавиться життям дитини, не займається вихованням і утриманням сина, повністю ухилившись від виконання своїх батьківських обов`язків.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на мотиви такого, який просять задовольнити та доповнили, що з 02.07.2018 року відповідач не цікавиться і не піклується про дитину, в жодний спосіб не спілкується з сином, хоча ніяких перешкод в цьому йому ніхто і ніколи не чинив. Крім цього, позивач відмітила, що теперішній її чоловік ОСОБА_5 ставиться до її сина ОСОБА_4 , як до рідного, фактично виконує всі батьківські обов`язки. Просить позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, при цьому пояснив, що він з вересня 2018 року не спілкується з сином, хоча ніяких перешкод в цьому йому ніхто не чинить.Просить не позбавляти його батьківських прав, оскільки в подальшому, коли син підросте, має намір приймати участь у його вихованні.

Представник третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, - ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, зазначивши, що, Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування, надано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він - ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 з 12.07.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08.02.2017 року в судовому порядку (а.с.8).

Під час перебування в шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Після розлучення батьків дитина залишилась проживати з мамою. Згідно матеріалів справи ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Також судом встановлено, що позивач вдруге одружилася, 13.03.2021 року уклала шлюб із ОСОБА_5 (а.с.26).

Згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №236 від 25.04.2017 року встановлено дні побачень відповідачу із його малолітнім сином ОСОБА_4 , а саме: першу та третю суботу місяця з 11.00 год. до 14.00 год.; другу та четверту неділю місяця з 15.00 год. до 20.00 год.; кожну середу місяця з 18.00 год. до 20.00 год. (а.с.57).

З матеріалів справи, пояснень осіб, які беруть участь у справі, відповідач з 2018 року не спілкується та в жодний спосіб не контактує з дитиною, не цікавиться його навчанням і не турбується про фізичний і духовний розвиток сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає, ухиляється від сплати аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01.04.2021 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період березень 2019 року-лютий 2021 року становить 13500 грн. (а.с.14-15).

Згідно з ч. 4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).

Висновком Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування, №56150 від 01.07.2021 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що ОСОБА_3 внаслідок свідомої поведінки та нехтування покладених на нього, як батька, обов`язків, ухиляється від їх виконання, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підставні, а відтак ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.47).

Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268, 280, 282ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908 грн. сплачено судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з п.3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, місцезнаходження - 79022, м.Львів, вул. Виговського, 34.

Повний текст рішення складено 20.12.2021 року.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний