Справа № 390/1268/21
Провадження № 2/390/741/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2021 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Абрамовій М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Виноградова Любов Георгіївна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3 , яка помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача - адвоката Виноградової Л.Г. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову (а.с.33).

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва на право власності на будівлю, виданого 10 січня 1991 року, належав на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , зареєстрованого в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 10.01.1991 року реєстрова книга № 1, запис № 39 (а.с.18, 19, 20-23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , який належить майну колгоспного двору головою якого являється ОСОБА_3 .

Позивач, який є сином спадкодавця (а.с.10 свідоцтво про народження) та спадкоємцем за заповітом (а.с.13), після смерті батька ОСОБА_3 прийняв спадщину за заповітом, шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса (а.с.46), що підтверджується копією спадкової справи № 54/2014 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка витребувана судом (а.с.42-99).

Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом, після смерті ОСОБА_3 , є його дружина ОСОБА_4 , яка на день смерті чоловіка була непрацездатною за віком ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, та яка від прийняття спадщини після померлого чоловіка, у тому числі і від обов`язкової частки у спадщині - відмовилася, подавши до шести місяців відповідну заяву нотаріусу (а.с.59), та дочка спадкодавця відповідач по справі ОСОБА_2 , 1962 року народження, яка на час прийняття спадщини не мала права на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України, оскільки непрацездатною ні за станом здоров`я, ні за віком не була, та яка заяву про прийняття спадщини не подавала.

Інших осіб, що мали би право на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Крім того, в матеріалах спадкової справи наявна заява від ОСОБА_4 , в якій вона повідомила, що на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не претендує, оскільки майно є особистою власністю її померлого чоловіка: житловий будинок, що знаходиться на АДРЕСА_1 був придбаний її чоловіком за особисті кошти (а.с.60).

Отже, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за заповітом та отримав на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю, що підтверджується копією спадкової справи.

Проте, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Флоренко С.К. № 93/02-31 від 09.08.2021 а.с.15-17), у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок, а саме: нотаріус не може оформити спадкові права оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок не оформлене відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім того, ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Відповідно до виписки від 27.07.2021 за вих. № 620, виданої Соколівською сільською радою Кропивницького району, Кіровоградської області, встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , тип двору колгоспний, дійсно належав ОСОБА_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно запису погосподарської книги № 8 Миколаївської сільської ради за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , станом на 15.04.1991 у вищезазначеному будинку проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_4 , 1938 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука ОСОБА_5 , 1981 року народження, онук ОСОБА_6 , 1986 року народження, онука ОСОБА_7 , 1988 року народження, дочка ОСОБА_2 , 1962 року народження (а.с.14).

Відповідно до абзацу 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

На підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 120 - 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563 ЦК УРСР щодо спадкування майна колгоспного двору, були виключені у зв`язку з прийняттям Закону України "Про власність". Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 , належить будинок розташований по АДРЕСА_1 , не відповідає чинному законодавству.

Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність», загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Таким чином, з 1 липня 1990 року при спадкуванні частки майна колишнього колгоспного двору застосовувалися загальні правила щодо спадкування.

На день відкриття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовідносини щодо спадкування врегульовуються положеннями книги шостої ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Так, згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (статті 1233, 1235 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 1296 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що колишні члени колгоспного двору не скористалися своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, дружина спадкодавця - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12), за життя не претендувала на частку члена колгоспного двору в майні двору та відмовилась від прийняття спадщини, в тому числі і від обов`язкової частки у спадщині, відповідач - дочка спадкодавця, право на обов`язкову частку у спадщині, немає, позов визнала в повному обсязі та не претендує на частку з майна колишнього колгоспного двору, а тому спадкування житлового будинку має відбутися на загальних підставах, тобто будинок має успадкувати позивач, як спадкоємець за заповітом, що прийняв спадщину належним чином.

Згідно висновку про вартість майна, вартість спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 91 073 грн (а.с.8).

Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи позицію позивача, судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 328, 380, 386, 392, 1216-1218, 1223, 1233, 1269, 1296 ЦК України та, керуючись ст.ст.76-80, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Виноградова Любов Георгіївна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.В.Терещенко