Справа № 199/2342/21
(2/199/2152/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В., за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення частки у спільному майні, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_4 . Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 . Так відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 1999 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 22.03.1999 року за № 4/997-99 ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Оскільки іншої домовленості, щодо розміру часток у спільній сумісній власності за життя спадкодавця встановлено не було, то, з урахуванням вимог чинного законодавства, частка кожного співвласника становить по 1/3 частини даної квартири. Отже частка ОСОБА_4 в зазначеній квартирі на день смерті становила 1/3 її частини на підставі свідоцтва про право власності на житло. Окрім того їй належала на праві власності ще й 1/6 частина даної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. за реєстраційним № 1/1464, після смерті сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 6/12 її частин.

Крім того батько ОСОБА_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому його син має право спадкування на рівні з першочерговими спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У встановлений законом строк ОСОБА_6 звернулась до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4 .

Однак позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкову квартиру знаходяться у відповідача, який усіляко перешкоджає в реалізації спадкових прав онука спадкодавці. У зв`язку з цим позивач просив суд визначити частки співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у спільному сумісному майні квартирі АДРЕСА_1 - рівними, а саме по 1/3 частині кожному. А також визнати за позивачем право власності на 3/12 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/12 частини вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вирішити питання про стягнення судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 року виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням за № 4/997-99, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 504п за реєстрованим № 1389-141.

У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі ст.ст. 368, 369, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, частки співвласників у спірній квартирі є рівними, що встановлено законом, тому вимоги позивача щодо визначення судом часток співвласників задоволенню не підлягають.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 25 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі актового запису № 387 складеного 10 серпня 2005 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Батько ОСОБА_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Згідно спадкової справи, яка відкрита після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцями першої черги, які в установленому законом порядку прийняли спадщину є позивач по справі та мати спадкодавця, ОСОБА_4 . Останній видано державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. свідоцтво про право на спадщину за реєстраційним № 1/1464, після смерті сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Право власності на 1/6 частину спірної квартири згідно вказаного свідоцтва зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.08.2014 року: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності/довічної власності 6722621.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивачу, як спадкоємцю першої черги після смерті батька, ОСОБА_5 , стала належати 1/6 частина спірної квартири, а тому вимоги позивача в частині визнання права власності на 1/6 частини квартири в порядку спадкування після смерті батька є законними та обґрунтованими.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі вищезгаданих правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У встановлений ст. 1270 ЦК України строк, позивач прийняв спадщину, як спадкоємець за правом представлення у відповідності до ч. 1 ст. 1266 УК України. Відповідач, як спадкоємець першої черги, а саме син спадкодавця також прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_4 , в установленому законом порядку, що підтверджується копією спадкової справи. 16.12.2021 року державним нотаріусом 6 ДДНК була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у позивача були відсутні правовстановлюючі документи на спірну квартиру. Судом встановлено, що правовстановлюючі документи знаходяться у відповідача та останній нотаріусу їх не надав.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, з урахуванням рівності часток спадкоємців у спадщині, суд вважає за необхідне визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті баби, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину спірної квартири.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2362,00 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1266, 1268 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні, визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування за законом,- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті баби, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 44,2 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 2362,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя