РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису, виданого 19.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в сумі 1 300 814,02 грн.

Позивач зауважує, що порядок вчинення нотаріальних дій врегульовується положеннями Закону України «Про нотаріат», іншими підзаконними нормативними актами, в тому числі Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до якої встановлювалась можливість здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

На думку позивача, така обставина дає дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базувався на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчення зміни до переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням.

Будь-які нотаріальні угоди з фінансовими установами, наявність яких надає право на ініціювання вчинення виконавчого напису кредитором в разі прострочення виконання зобов`язання боржником за такими угодами (п.1 Переліку документів), нотаріусу не подавались.

Позивач вказує на існування спору з приводу розміру заборгованості, зазначеною у виконавчому написі, а тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3388, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» суми заборгованості, відшкодувати судові витрати, що складаються з витрат на оплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалами суду від 29.10.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників, вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення примусового виконання виконавчого напису.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що 24.01.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір.

В подальшому, внаслідок вчинення договорів про відступлення права вимоги, зокрема останнього від 26.08.2020 року, вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими договором кредиту, перейшли до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань та виникненням заборгованості з повернення суми кредиту відповідачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» реалізовано альтернативний позасудовий спосіб захисту цивільних прав шляхом звернення до нотаріуса за видачею виконавчого напису.

Відповідач звертає увагу, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» надало приватному нотаріусу документи, що підтверджують безспірність вимог стягувача: оригінал договору кредиту, договір про відступлення права вимоги, розрахунок заборгованості, засвідчений стягувачем.

Ну думку сторони, будь-яких порушень вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису нотаріусом допущено не було.

З приводу вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. сторона відповідача зауважує, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» направлено позичальнику заяву про зарахування зустрічних позовних вимог.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволені позову.

Судом встановлено наступні обставини.

Між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра» 24.01.2008 року укладено договір кредиту, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 397 762 грн. із зобов`язанням повернення в строк до 21.01.2013 року, сплати відсотків у розмірі 19 % річних за користування коштами.

На час вирішення спору кредитором у відповідних зобов`язаннях виступає відповідач - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», право вимоги яким набуто на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.08.2020 року.

За наслідком виникнення заборгованості з повернення суми кредиту ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. із заявою про видачу виконавчого напису.

Виданим виконавчим написом від 19.03.2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3388, запропоновано стягнути з боржника суму заборгованості за період з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року, в розмірі: 384 689,51 грн. як заборгованість за тілом кредиту; 915 824,51 грн. заборгованість за відсотками. Крім того, за вчинення виконавчого напису передбачено до відшкодування 300,00 грн., що включені у загальну суму стягнення - 1 300 814,02 грн.

Відповідно до ст.ст. 87-88 закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»)

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу неможливості застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позивачем вимог, суд виходить з передбачених положеннями ст. 2 ЦПК України принципів цивільного судочинства, що полягають, зокрема, у змагальності сторін , диспозитивності.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що договір кредиту від 24.01.2008 року нотаріально не посвідчувався.

Не надано відповідачем і доказів, за перевіркою яких можливо отримати висновок про обґрунтоване підтвердження грошових вимог стягувача у відповідному розмірі як ознак безспірності.

Надаючи оцінку всім доказам у взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини в обгрунтування заявлених вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є достатніми для визнання таких вимог виправданими, а тому, з огляду на вищезазначені порушення, допущені при вчиненні виконавчого напису, яким суд вважав необхідним надати оцінку у їх повній сукупності, позов підлягає до задоволення.

Суд також стягує з відповідача судовий збір в сумі 1362,00 грн.

З приводу вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що між позивачем та Адвокатським бюро «Соломонюк та партнери» 19.10.2021 року укладено договір про надання правової допомоги.

До розрахунку суми гонорару включено: підготовка позовної заяви 3000,00 грн., підготовка відповіді на відзив 2000,00 грн., участь у судових засідання в суді першої інстанції 5000,00 грн., а всього - 10 000,00 грн.

Квитанцією до прибуткового касового ордеру підтверджено сплату позивачем 3000,00 грн. на користь адвоката Соломонюка С.А.

З огляду на ту обставину, що відповідь на відзив адвокатом не подавалась (на час ухвалення рішення), розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, суд вважає необхідним стягнути з відповідача витрати на фактично надану правничу допомогу, оплата якої документально підтверджена.

Повідомлення відповідача про направлення заяви про зарахування зустрічних вимог не має правового значення для вирішення питання про відшкодування судових витрат, оскільки у виниклому спорі суд прийшов до висновку про визнання виконавчого документа, який відтворює претензії кредитора до боржника та їх розмір таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3388, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем від 19.03.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, площа Солом`янська, 2) заборгованості на загальну суму 1 300 814,02 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1362,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов