КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/2719/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Київ Справа № 361/6423/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретарів судового засідання Кравченко Н.О., Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ-ЖК», яка подана представником Беженцевим Федором Володимировичем, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2020 року, ухвалене у складі судді Селезньової Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ-ЖК» про усунення перешкод у користуванні, відшкодування шкоди,

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ-ЖК», в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить: усунути перешкоди позивачу у користуванні приміщенням АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод у підключенні вказаного приміщення до системи водопостачання та надати їй вільний і безперешкодний доступ до внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення, що знаходяться у приміщенні коридору №ХIV, і ключів від дверей, які ведуть до цих мереж; стягнути моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.; стягнути неотриману вигоду в розмірі 113 400 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Позивачем було укладено договір про постачання електричної енергії безпосередньо з постачальником електричної енергії Броварським РП ПАТ «Київобленерго» . Однак, правлінням ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» було несанкціоновано відключено належне позивачу приміщення від постачання електричної енергії, хоча згодом було підключено знову. Крім того, відповідач не дає можливості підключити водопостачання до вказаного приміщення.

Зазначає, що для повноцінного користування цим приміщенням їй необхідно здійснити підключення приміщення до системи водопостачання, для чого їй необхідно мати доступ до стояка подачі води, який знаходиться за межами належного їй приміщення (за стіною), і у вказане приміщення, де знаходяться підвідні комунікації, вхід здійснюється через двері, які закриті на замок. Для доступу до комунікацій для підключення системи водопостачання вона неодноразово зверталась до правління ОСББ за наданням їй доступу для виконання необхідних робіт по підключенню, але їй у доступі відмовлено з різних надуманих підстав. Таку поведінку ОСББ позивач розглядає як протиправну по відношенню до неї і як перешкоду для здійснення права власності, тому позивач просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди і надати їй доступ до комунікацій для здійснення технічних робіт по підключенню належного їй приміщення до системи водопостачання.

Враховуючи, що через непідключення приміщення до системи водопостачання, вона обмежена у здійсненні права власності, не може повноцінно використовувати приміщення, чим їй завдана моральна шкода і, крім того, завдані збитки у виді неотриманої вигоди: орендної плати, яку б вона могла отримати у разі, якби приміщення було забезпечене водопостачанням. Моральну шкоду оцінює в 5000 грн., упущену вигоду - в 113400 грн., виходячи з площі приміщення 42,1м2, вартості 1 метру квадратного орендованої площі у місті Бровари - 100 грн. і 27 місяців пропущеної оренди з травня 2016 року по вересень 2019 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ-ЖК» усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні приміщенням АДРЕСА_1 , а саме у підключенні нею нежитлового приміщення АДРЕСА_1 до системи водопостачання, шляхом надання ОСОБА_1 доступу до комунікацій для здійснення технічних робіт по підключенню до системи водопостачання.

У позові про стягнення моральної шкоди та упущеної вигоди ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ-ЖК» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 768,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» - Беженцев Ф.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким провадження у справі закрити, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вважає, що між позивачем та відповідачем відсутній предмет спору. Зі змісту позовної заяви не зрозуміло, яким чином сторона відповідача порушує суб`єктивне право позивача у частині позову, що стосується усунення перешкоди ОСОБА_1 у користуванні приміщенням АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» не чинити перешкод у підключенні приміщення АДРЕСА_1 до водопостачання.

Вказує, що список питань, що відносяться до компетенції правління ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» є вичерпним і питання про надання згоди щодо використання спільного майна співвласників будинку, вище вказана диспозиція норми права не містить. Тому висновок суду про те, що до компетенції відповідачавідноситься питання надання згоди на підключення приміщення позивача до внутрішньобудинкової системи водопостачання та водовідведення є помилковим.

Звертає увагу на те, що 19 вересня 2020 року відбулось засідання загальних зборів співвласників будинку, на якому ставилось питання щодо надання згоди про підключення до внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення, що належать на праві спільної власності співвласникам будинку, власнику нежитлового приміщення № 15, ОСОБА_1 . Більшість співвласників будинку проголосували проти надання згоди про підключення до внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення стосовно приміщення позивача.

Зазначає про те, що спори за участю ОСББ та співвласників суди розглядають в порядку господарського судочинства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №501/1571/16-ц. Тому, враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №501/1571/16-ц, суд мав би винести ухвалу про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Враховуючи, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки співвласників будинку, то у такому випадку, позивач мав би зазначити про таких осіб, оскільки предметом спору у даній справі спірні правовідносини щодо спільного майна співвласників будинку. Однак, в порушення ч. 3 ст. 53 ЦПК України, суд не залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Звертає увагу на те, що у провадженні Броварського міськрайонного суду на розгляді перебуває справа № 361/3079/19 за позовом ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» до ОСОБА_1 щодо визнання правочину (щодо купівлі нежитлового приміщення) недійсним. Проте, судом розглянуто дану справу, без врахування того, що рішення у справі за позовом ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» до ОСОБА_1 щодо визнання правочину недійсним, є безумовною ознакою того, що між сторонами у справі відсутній предмет спору.

Також судом безпідставно було прийнято, як доказ, копію нібито направленого на адресу голови правління ОСОБА_2 , як приватної особи, - листа з непідтвердженим належним чином про зміст такого листа, оскільки оригінал такого листа судом не досліджувався, а опису вкладення, який би свідчив про те, що саме було відправлено, стороною позивача суду надано не було.

Тобто, суд дійшов до помилкового висновку, що позивач у справі звертався до відповідача з приводу спірного питання, оскільки матеріали справи не містять належного та допустимого доказу такого звернення.

Також вказує, що з позивача на користь відповідача також підлягають стягненню судові витрати за розгляд даної справи. Фахівцем у галузі права, який надає відповідачу по даній справі правничу допомогу у цій справі є представник - адвокат адвокатського об`єднання «Адвокати Київщини» Беженцев Ф.В., що підтверджується договором за № 17.01-19 від 17.01.2019 р., ордером та свідоцтвом адвоката. Відповідно до угоди між відповідачем та Адвокатським об`єднанням, останнє надало відповідачу правничу допомогу, на яку адвокат витратив 7 годин та буде отримано гонорар за участь в судових засіданнях в розмірі 10500 грн. Стверджує, що позивач повинен відшкодувати відповідачу вказані витрати на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.

Посилається на те, що порушення прав позивача відбувається, починаючи з 2016 року. При спробах проведення робіт по підключенню приміщення до систем водопостачання та водовідведення ключі від приміщень, в яких знаходяться дані комунікації не надавалися, хоч і знаходилися у консьєржа. Без надання доступу відповідачем, позивач позбавлена можливості здійснити підключення свого приміщення до системи водопостачання. В інший спосіб вона не має можливості здійснити водопостачання до належного їй приміщення. На сьогоднішній день існує суттєва перешкода позивачу як власнику у здійсненні користування своїм нерухомим майном. До правління ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» позивач зверталася неодноразово, але на її звернення ніхто не реагував.

Вказує, що до компетенції правління належить: припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками. Тобто до компетенції правління, згідно зі статутом входять повноваження щодо розпорядженням спільним майном будинку. В суд першої інстанції копію статуту ОСББ або його оригінал надано не було.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 вважала апеляційну скаргу безпідставною та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , де створено ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» (відповідач), площа приміщення 42, 1 м.кв., підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 28.03.2015 року.

31.07.2016 року складено Акт приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від ТОВ «Комфорт -1» до ОСББ «Наш Дім-ЖК». Загальні відомості: рік введення в експлуатацію: 2014р. будинок облаштований водопроводом, каналізацією, центральним опаленням, електрощитовою. Директор ТОВ «Комфорт -1» , з балансу якого переданий будинок на баланс відповідача - ОСОБА_1

30.01.2018 року на звернення позивача до КП «Броваритепловодоенергія» надано відповідь, що КП «Броваритепловодоенергія» не заперечує щодо підключення водопостачання та водовідведення до належного їй нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , і готове укласти договір, але звернуло увагу, що внутрішньобудинкова система знаходиться на балансі та обслуговуванні ОСББ, тому необхідно звернутись до даної установи з метою проведення робіт, крім того необхідно обладнати вузлами обліку води вхідні трубопроводи до приміщення, після чого звернутись до КП «Броваритепловодоенергія» щодо укладення договору.

16.06.2018 року ОСББ направило позивачу листа з вимогою надати доступ до приміщення для обстеження внутрішньобудинквоих мереж опалення для підготовки до опалювального сезону. Також було повідомлено, що на 31.05.2018 року існує заборгованість по внескам на утримання будинку в сумі 4445,76грн. з вимогою погасити заборгованість до 25.06.2018 року.

Позивач надала конверт від рекомендованого відправлення на адресу АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 (голові правління) від 21.08.2019р., у листі позивач просила надати доступ до інженерних мереж для підключення належного їй нежитлового приміщення №15 до мережі водопостачання.

04.09.2018р. позивач зверталась до прокурора з приводу перешкод зі сторони ОСББ «Наш Дім-ЖК» - щодо відключення її приміщення від системи електропостачання, хоча нею укладено прямий договір з постачальником електроенергії.

Згідно з актом звірки на 31.12.2018р. - у позивача за даним приміщенням існував борг, накопичений за період з 31.08.2016 року по 30.06.2018 року, сплачено 22.11.2018 року, сальдо на 31.12.2018 року - 111, 65грн.

Відхиляючи заперечення представника відповідача про те, що технічною документацією будинку не передбачено забезпечення даного нежитлового приміщення водопостачанням, суд першої інстанції вважав таке твердження хибним, зазначивши, що відповідач не довів суду вказаної ним обставини - технічної неможливості чи заборони на підключення приміщення позивача до системи водопостачання.

При цьому суд врахував, що водопостачальна організація не заперечує проти укладення договору на постачання води, але після підключення до внутрішньобудинкової системи, та вважав, що відсутність водопостачання до нежитлового приміщення робить неможливим його повноцінну експлуатацію і повноцінне користування даним приміщенням.

Задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні нежилим приміщенням шляхом надання доступу до комунікацій для підключення нежитлового приміщення до системи водопостачання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів на підтвердження того, що загальними зборами або законодавчо встановлені обмеження щодо користування окремим співвласником домовою системою водопостачання для забезпечення своїх потреб у конкретній комунальній послузі, в тому числі забезпечення окремого приміщення водою. Тому суд виходив з того, що позивач має право на використання будинкової системи водопостачання у тому обсязі, який необхідний для забезпечення свого приміщення водою.

Перешкода у цьому має розглядатись як порушення прав співвласника і порушення вимог ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст.6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Щодо розмежування повноважень загальних зборів і правління у вирішенні певних питань з приводу використання внутрішньо будинкових мереж, то суд виходив з того, що дане питання (яке є предметом розгляду в даній справі) - не є питанням щодо розпорядження спільним майном (у розумінні ст.10 Закону «Про ОСББ»: питання про використання спільного майна, і у розумінні ст.10 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним), - що віднесено до виключної компетенції загальних зборів.

У даному випадку питання підключення до системи (до мережі) окремого приміщення окремим співвласником - з метою забезпечення можливості отримати конкретну комунальну послугу через комунікації, що знаходяться у спільній власності, тобто і у власності цього співвласника - не є таким розпорядженням спільним майном, яке потребує рішення загальних зборів.

Суд вважав, що дане питання є поточним питанням у здійсненні власниками користування належними їм приміщеннями (житловими чи нежитловими), оскільки підключення до мережі не є передачею цієї мережі чи її частини у користування окремому співвласнику (що виключало б можливість інших співвласників користуватись цією мережею), а є лише доступом співвласника до спільної комунікації, на користування якою він має право як співвласник.

Таким чином, суд визнав обґрунтованим обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав, і вважав необхідним зобов`язати відповідача усунути позивачу перешкоди, що чиняться відповідачем, та зобов`язати надати їй доступ до точки технічного під`єднання водопроводу з її приміщення до внутрішньобудинкової системи подачі води з влаштуванням окремого приладу обліку.

Проте колегія суддів вважає висновки суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог такими, що не відповідають обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам, зробленими без дотримання норм матеріального права, виходячи з наступного.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача, серед іншого, посилався на те, що спірне нежитлове приміщення було запроектовано забудовником як допоміжне і в ньому відсутні внутрішньобудинкові мережі, які дозволяють підключити приміщення позивача до таких мереж. При цьому відповідач оспорює правомірність набуття зазначеного нежитлового приміщення, розташованого у підвалі, у власність позивача, та звернувся до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 визнала ту обставину, що у нежитловому приміщенні на момент придбання його у власність позивачем були відсутні трубопроводи водопостачання та водовідведення, і що загальнобудинковий стояк подачі води знаходиться поза межами належного їй приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що:

- нежитлове приміщення - це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна;

- допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

- співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;

- спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Так, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.05.2019 року позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , де створено ОСББ «НАШ ДІМ-ЖК» (відповідач), площа приміщення 42, 1 м.кв. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 28.03.2015 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Разом з тим, вважаючи пріоритетним право власника нежитлового приміщення, як співвласника багатоквартирного будинку, на безперешкодне користування внутрішньобудинковими системами водопостачання та водовідведення, суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, що належне позивачу нежиле приміщення розташоване у підвалі багатоквартирного будинку та наявною у матеріалах справи технічною документацією будинку не передбачено забезпечення даного нежитлового приміщення водопостачанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( № 2189-VIII від 09.11.2017 року) внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Пунктом 3 розділу І «Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 219 від 15.08.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2018 року за № 1074/32526, визначено, що:

- точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - це трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи);

- точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи).

Відповідно до п. 4.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України за № 936/15627 07 жовтня 2008 року, забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Як вбачається з технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 та з робочої документації ( санітарно-технічні рішення), вхід в належне позивачу приміщення, площею 42,1 кв.м., здійснюється з окремого входу, потім з коридору через власні двері до приміщення. Далі у вказаному коридорі влаштовано двері, за якими у продовженні вказаного коридору знаходяться комунікації, в тому числі комунікації подачі води до будинку і комунікації внутрішньо будинкової системи водопостачання.

Приміщення позивача не є суміжним з даною комунікацією, розмежоване коридором і дверима перед входом до його частини з комунікаціями ( а.с. 88-93).

Таким чином, відповідно до технічної документації на будинок, комунікації внутрішньобудинкової системи водопостачання до належного позивачу нежитлового приміщення не підведені та відсутні точки приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання до вказаного нежитлового приміщення.

Як вбачається із санітарно-технічних рішень «Внутрішні водопостачання та каналізація 103.П.12-ЗБ-ВК», викладених у робочій документації на житловий будинок по АДРЕСА_5 ), гаряче водопостачання двозонне, відповідно до холодного водопостачання, 1 зона - з 1 до 11 поверху, 2 зона з 12 по 21 поверх. Від напірних трубопроводів насосів - підвищувачі для водопостачання 1 і 2 зон до ІТП передбачено по одному уводу для кожної зони з встановленням на них водомірних вузлів з водолічильниками. Системи гарячого водопостачання обох зон передбачені з циркуляцією по стоякам і горизонтальним розведенням по підвалу.

Відповідно до п. 7 вказаних санітарно - технічних рішень, проектом передбачено встановлення водолічильників холодної і гарячої води на уводах у кожну квартиру, до санвузла консьєржа, до сміттєкамери, а також окремі водолічильники на кожний із двох встановлених в секції Б зовнішніх поливальних кранів.

Згідно вимог ДБН В.2.5.-64:2012 «Внутрішній водопровід і каналізація», встановлення квартирних водомірних вузлів передбачено у загальних коридорах, у спеціальних шафах встановлюється по 4 водомірних вузла для холодної води та 4 водомірних вузла для гарячої води.

Згідно вимог ДБН В.2.5.-64:2012 «Внутрішній водопровід і каналізація» необхідний тиск у споживачів верхнього поверху зони водоспоживання ( для секцій А і Б будинку № с3 відповідно на 11 та 21 поверсі) повинен бути не менше 20 м. З урахуванням втрати тиску на водолічильнику і в трубопроводі входу в квартиру, тиск на верхньому поверсі зони має бути не менший 23 м. Для запобігання підвищення тиску на нижніх поверхах зони вище 45 м на загальних відгалуженням до 4 водомірних вузлів для холодної і гарячої води для поверхів по 5 включно для нижньої зони і по 15 поверх для верхньої зони передбачено встановлення редукційних клапанів.

Відповідно до п. 8 санітарно-технічних рішень, технічні рішення, що прийняті в робочих кресленнях марки ВК, відповідають вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших діючих норм, правил і стандартів, і забезпечують безпечну для життя і здоров`я людей експлуатацію об`єкта за умови дотримання передбачених робочими кресленнями заходів ( а.с. 91-93).

З викладеного слідує, що відхилення від передбачених робочими кресленнями заходів створюють небезпечну для життя і здоров`я людей експлуатацію об`єкта, враховуючи, що тиск у трубопроводах багатоквартирного будинку розраховано, виходячи із необхідності постачання води до квартир та приміщень із 1-го по 21 поверх, тоді як належне позивачу приміщення розташоване у підвалі багатоквартирного будинку, де знаходяться внутрішньобудинкові комунікації.

З врахуванням того, що відповідно до наданої технічної документації на будинок підведення трубопроводів водопостачання та водовідведення до нежитлового приміщення, належного позивачу, не передбачено, саме на позивача покладено обов`язок довести обставини щодо технічної можливості проведення таких трубопроводів та підключення приміщення до внутрішньобудинкової системи водопостачання.

Таким чином, правильно встановивши обставини про те, що нежиле приміщення позивача не обладнане системою водопостачання та не під`єднане до внутрішньобудинкової системи водопостачання та водовідведення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зобов`язання відповідача надати доступ позивачу до комунікацій для підключення до системи водопостачання, оскільки матеріали справи не містять відповідних технічних умов, які б передбачали обґрунтовану з технічної точки зору можливість під`єднання приміщення до внутрішньобудинкової системи водопостачання.

При цьому висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях про місце, в якому може бути здійснене підключення внутрішньої розводки водопостачання вказаного приміщення до системи водопостачання у будинку.

Враховуючи, що технічною документацією на будинок АДРЕСА_1 не передбачено наявність у підвальному приміщенні, що належить позивачу, комунікацій водопостачання, колегія суддів вважає, що до даних правовідносин підлягає застосуванню п. 3 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 року, відповідно до якого приєднання житлових та нежитлових будівель до мережі централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюється згідно з технічними умовами на підключення споживачів до систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Отже, за відсутності в матеріалах справи технічної документації щодо можливості безпечного приєднання трубопроводів від внутрішньобудинкового стояка подачі води до нежитлового приміщення позивача, технічних умов такого приєднання, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог колегія суддів вважає помилковим.

Враховуючи, що дії позивача щодо приєднання належного їй нежитлового приміщення до внутрішньобудинкових мереж водопостачання не відповідають вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, якими врегульовані зазначені правовідносини, апеляційний суд вважає відсутніми підстави вважати, що відповідачем ОСББ «Наш Дім - ЖК» чиняться перешкоди позивачу у користуванні належним їй нежитловим приміщенням.

Оскільки колегією суддів не встановлено факту вчинення перешкод діями відповідача у користуванні позивачем своїм майном, її права відповідачем не порушуються, відповідно з цих підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та стягнення упущеної вигоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника відповідача ОСББ «Наш Дім-ЖК» та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у позові.

При цьому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, оскільки підстав для закриття провадження у справі колегія суддів не вбачає. Посилання представника відповідача про належність даного спору до господарської юрисдикції та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 501/1571/16-ц колегія суддів відхиляє, оскільки зазначена постанова прийнята у спорі між власником квартири щодо захисту його права як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на його думку, створенням юридичної особи, - ОСББ. Зазначені правовідносини не є аналогічними до даної справи, рішення в якій оскаржується.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Заявляючи в апеляційній скарзі вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу, адвокат Беженцев Ф.В. зазначив, що на підготовку для складання апеляційної скарги він витратив 1 годину, вартість його роботи - 1500 грн., на написання апеляційної скарги - 5 годин, вартість роботи 7500 грн., представництво інтересів відповідача у суді - 1 година, вартістю 1500 грн., а всього він отримає від відповідача гонорар на суму 10 500 грн.

Однак, колегія суддів вважає відсутніми підстави для відшкодування зазначеної суми витрат відповідача на правову допомогу, враховуючи наступне.

Як вбачається з договору № 17.0.-19/1 від 17 січня 2019 року про надання правової допомоги, укладеного між ОСББ «Наш Дім - ЖК» та Адвокатським об`єднанням «Адвокати Київщини», яким був виданий ордер на надання правничої допомоги відповідачу адвокатом Беженцевим Ф.В., зазначеним договором не визначено конкретної вартості правничої допомоги. Відповідно до п.4.3 даного договору, витрачений час оплачується на підставі рахунку за тарифами, не нижчими, ніж зазначені в прайс-листі адвокатського об`єднання. Вартість правничої допомоги може узгоджуватись між сторонами у кожному конкретному випадку окремо.

Пунктом 4.4 договору визначено, що за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представником кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правничої допомоги та її вартість.

Згідно з п. 4.9 договору, в акті, визначеному в п. 4.4 договору, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правничої допомоги. В цьому ж випадку сторони керуються умовами акта.

Разом з тим, представником відповідача до матеріалів справи не додано доказів вартості погодженої із відповідачем правничої допомоги, акту виконаних робіт, з якого б вбачалось погодження сторонами обсягу виконаних робіт та їх вартість. Також не надано доказів оплати зазначеної у апеляційній скарзі вартості правничої допомоги.

За викладених обставин підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10500 грн. - відсутні.

Тому, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСББ «Наш Дім-ЖК» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2928 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ-ЖК», яка подана представником Беженцевим Федором Володимировичем, - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 вересня 2020 року - скасувати та прийняти постанову:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ-ЖК» про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні нежилим приміщенням шляхом надання доступу до комунікацій для підключення до системи водопостачання, відшкодування моральної шкоди та стягнення упущеної вигоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ-ЖК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2928 грн. 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.