Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/350/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді- Козіної С.М.,

секретаря (помічника голови суду)- Кріпак І.О.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 (не з`явився),

законного представника - ОСОБА_2 (не з`явився),

відповідачки - ОСОБА_3 (не з`явилась),

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні Ржищівського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява. Позивач мотивував позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно. За заявою баби позивача ОСОБА_3 була заведена спадкова справа після його смерті, одночасно із заведенням справи відповідачка відмовилась від спадщини на користь позивача. За свого життя дід побудував житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується технічною документацією на будівництво приватного житлового будинку та актом державної прийомки в експлуатацію індивідуального володіння від 29 квітня 1992 року. До початку будівельних робіт було знесено старий будинок і на його місці збудований новий. Згідно рішення Ржищівської селищної Ради народних депутатів ХХІ скликання від 25 листопада 1993 року діду було надано право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . 1 грудня 2020 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Своє право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 дід не оформив. Згідно даних КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 01.12.2020 з 1982 року право власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 зареєстровано за Кагарлицьким районним фінансовим відділом, станом на дату проведення технічної інвентаризації старий будинок знесено, але розділ в БТІ не було закрито в зв`язку із знесенням будинку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346, ч. 1 ст. 349 ЦК України, п. 1 ч. 1 ст. 14, п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» право власності Кагарлицького районного фінансового відділу на 1/2 частину спірного житлового будинку припинилось. Відповідно до Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 № 1127 житлові будинки, які побудовані до 5 серпня 1992 року, не підлягають здачі в експлуатацію, а підлягають реєстрації на підставі технічного паспорта та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Позивач просив визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 91,5 кв.м. та житловою площею 66,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивач та законний представник позивача не з`явились, останній подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що визнання відповідачкою ОСОБА_3 позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання відповідачем позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України встановлено, що знищення майна є підставою для припинення права власності.

Частина 1 ст. 349 ЦК України також встановлює, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та та реєстраційна справа закриваються в разі знищення об`єкта нерухомого майна .

Пунктом 9 ч. 1 ст. 27 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, право власності Кагарлицького районного фінансового відділу на 1/2 частини житлового будинку припинено у зв`язку з його знищенням, що підтверджується довідкою КП КОР "Південне бюро технічної інвентаризації" вих. 3 3479 від 01.12.2020

На місці зруйнованого житлового будинку було збудовано нове домоволодіння, на яке після проведеної інвентаризації виготовлено технічний паспорт, в якому зафіксовано його технічний стан, та яке, в свою чергу, не має здаватися в експлуатацію, оскільки побудоване до 05.08.1992. Будівництво було здійснено відповідно до вимог документації, що підтверджується письмовими доказами по справі: копія витягу з розпорядження № 112 від 08.06.1984; виписка з протоколу засідання виконкому Ржищівської селищної ради народних депутатів № 5 від 09.04.1984; акт відведення земельної ділянки від 12.07.1984; план земельної ділянки від 19.04.1984; договір про передачу земельної ділянки від 9.04.1984; акт державної прийомки в експлуатацію від 29.04.1992; рішення Ржищівської селищної ради народних депутатів від 25.11.1993 про передачу у власність земельної ділянки.

Відповідно до Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 № 1127 житлові будинки, які побудовані до 5 серпня 1992 року, не підлягають здачі в експлуатацію, а підлягають реєстрації на підставі технічного паспорта та документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами чинного ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи яка померла, (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За нормою ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст.. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

П. 6 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що будь-які правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього закону.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою і в тому разі, коли в нього відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 41 Конституції України гарантує кожному громадянину України непорушність права приватної власності, і ніхто не може бути протиправно позбавлений його права власності.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а отже і права власності на нього.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно п. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

На даний час власник нерухомого майна помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.2020, і згідно ч. 4 ст. 25 ЦПК України його цивільна правоздатність припинилась в момент смерті.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. ст. 321, 328, 346, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268, 1296, 1297, ЦК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 247, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 91,5 кв.м. та житловою площею 66,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя