Справа № 404/6123/19
Номер провадження 2/404/1585/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Чайка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Федіївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, просила:

- визнати відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Федіївську сільську раду Бобринецького району Кіровоградської області внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини відповідача ОСОБА_2 ;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття доньки;

- допустити рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання;

- стягнути з відповідача на її користь витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати в зв`язку з проведення судово-генетичної експертизи.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що з січня 2013 року по червень 2013 року позивач та відповідач зустрічалися, мали близькі відносини, після чого вона дізналась, що вагітна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_3 .

Зазначено, що відповідач є її батьком, але він відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 СК України.

Вказано, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, так як говорить, що донька не його і він не зобов`язаний її утримувати. Відповідач працездатного віку, працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», інших утриманців не має. Тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

09 грудня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що позивач зазначає, що з січня по червень 2013 року вони зустрічалися та мали близькі стосунки. Дані твердження не відповідають дійсним обставинам справи, так як він протягом чотирьох років (з 2009 року по квітень 2013 року) проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , з якою у нього був спільний бюджет, плати і т.д. Позивач в цей час (до червня липня 2013 року) жила та працювала у місті Києві. Як йому відомо, вона мала близькі стосунки з одруженим чоловіком.

Вказано, що він мав випадковий статевий контакт з позивачем. Приїхавши до батьків в село (влітку 2013 року), він випивав з друзями пиво у бані. Близько 23:30 з позивачем він домовився зустрітись. Вони знайомі з дитинства, одне одного знали досить добре. Для них обох відомим було, те що позивач до цього проживала з чоловіком без реєстрації шлюбу, а в нього в місті була дівчина, з якою проживав однією сім`єю.

Статевий контакт відбувся випадково і лише з метою взаємної втіхи. До того ж його сестра ОСОБА_5 , розповіла, що була у позивача одного разу в гостях і познайомилася з її хлопцем ОСОБА_6 .

Зазначено, що приблизно через днів п`ять після їхнього статевого контакту позивач зателефонувала йому і повідомила, що нібито вагітна. Перебуваючи у стані реального шоку, але розуміючи складність ситуації він проконсультувався у лікаря щодо можливості безпечного переривання вагітності. Отримавши консультацію щодо штучного переривання вагітності на різних термінах медикаментозним шляхом, він зателефонував позивачу і повідомив, що якщо вона вважає, що батьком дитини може бути він, то заперечує щодо народження дитини, оскільки не має наміру створювати з позивачем сім`ю.

Рішення про народження дитини має бути спільним, оскільки в майбутньому за результатами такого рішення як у матері так і батька виникає ряд прав та обов`язків.

Позивач зазначав, що на дев`ятому дні вагітності позивач разом з батьками приїхала до його батьків додому і хотіли домовитися про одруження внаслідок вагітності. Дії позивача були настільки заздалегідь спланованими, поспішними і наполегливими, що він практично був переконаний, що йому планують «приписати» батьківство. На його утриманні перебуває троє осіб: дружина ОСОБА_7 , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та є дві доньки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Позивач є матеріально забезпеченою, має у власності земельну ділянку, площею 8,7 га та квартиру, в якій проживає. Дитина проживає та перебуває на утриманні батьків позивача. Позивач звернулася до суду лише з однією метою, аби потім говорити знайомим, що вони зустрічалися і він залишив її з дитиною. Вся суть позовної заяви ґрунтується на нічим не підтвердженій фантазії позивача.

Вказано, що коли він зустрів свою теперішню дружину, у неї була донька від минулого шлюбу. Бажаючи створити міцну сім`ю, він усиновив її дитину, яка на даний час вважає та називає його татом.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2019 року призначено по справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2020 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2020 року задоволено клопотання експерта, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 травня 2020 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання.

09 липня 2020 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно якої вона просила:

- визнати відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Федіївську сільську раду Бобринецького району Кіровоградської області внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини відповідача ОСОБА_2 ;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття доньки;

- допустити рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання;

- стягнути з відповідача на її користь витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати в зв`язку з проведення судово-генетичної експертизи в розмірі 5076 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Федіївську сільську раду Кіровоградської області Бобринецького району.

24 липня 2020 року від відповідача до суду надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, відповідно якої вказано, що позивач наполягає на стягненні з нього аліментів, при цьому повністю проігнорувала те, що на його утриманні перебувають троє осіб.

Вказано, що він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, зареєстрований як безробітний в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості. І саме завдяки необдуманим, істеричним, аморальним та нахабним діям позивача віг був змушений звільнитися з роботи, оскільки позивач приходила до голови Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» та влаштовувала істерики, намагалась забруднити його репутацію.

Аліменти, в тому випадку, якщо висновком генетичної експертизи підтверджено його кровну спорідненість з ОСОБА_10 , вважає за необхідне стягувати у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. Якщо в справі буде ухвалено рішення про стягнення аліментів в частці від доходів, проігнорувавши той, факт, що він майже рік є безробітнім, то він назавжди буде позбавлений права на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, що в свою чергу порушує права його малолітніх дітей.

Вважає, що оскільки позивачем у попередньому орієнтованому розрахунку судових витрат не зазначалися витрати на проведення експертизи, тому такі витрати слід залишити за позивачем.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

В судове засідання від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21 серпня 2019 року та до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Федіївська сільська рада Кіровоградської області Бобринецького району про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08 квітня 2014 року Федіївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області. Її батьками вказані: батько ОСОБА_11 , мати ОСОБА_1 .

При складанні актового запису про народження дитини відомості про батька були записані зі слів матері на підставі статті 135 Сімейного кодексу України.

Позивач зазначала, що батьком дитини ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , проте останній відмовляється зареєструвати своє батьківство відносно їх спільної дитини.

Для підтвердження факту батьківства ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2019 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу.

29 квітня 2020 року від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на адресу суду надійшов висновок експерта, відповідно якого питання «Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?» буде вирішене в аспекті біологічного батьківства з ймовірністю його підтвердження. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність даної події складає 99,99999803%. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність даної події складає 99,99999803%.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статі 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213,215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК - тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорювання батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/01, &34, від 7 травня 2009 року).

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що судом було достовірно встановлено, що відповідач, являється біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина перша статті 191 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем, перебуває на її повному утриманні, що підтверджується матеріалами справи, а відповідач участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає.

Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї неповнолітньої дочки, оскільки він є здоровим, працездатним. Його доводи з приводу того, що аліменти необхідно стягувати у твердій грошові сумі, судом до уваги не приймаються, оскільки доказів того, що він не працює на день розгляду справи суду не надано.

Таким чином, враховуючи вимоги закону, обов`язок відповідача утримувати неповнолітню дитину, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини.

Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам малолітньої дитини.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати понесені в зв`язку з проведенням судово-генетичної експертизи в розмірі 5076 грн., а на користь держави судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Федіївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилася у селі Федіївка, Бобринецького району, Кіровоградської області.

Внести відомості в графі «Батько» до актового запису № 2, вчиненого 08.04.2014 року Федіївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, державний орган що видав свідоцтво Федіївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та записати батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки всіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21 серпня 2019 року та до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати понесені в зв`язку з проведенням судово-генетичної експертизи в розмірі 5076 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_3 .

Третя особа: Федіївська сільська рада Бобринецького району Кіровоградської області, місце знаходження: Кіровоградська обл., Бобринецький р-н., с. Федіївка, вул. Яницького 84.

Повний текст судового рішення складено 04.03.2021 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда