Справа № 536/1183/19
Провадження № 2/536/40/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.

представника позивача ОСОБА_1 за угодою адвоката Олійник Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності за набувальною давністю, де просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на вигульні площадки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , 45, АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається, що він володіє нерухомим майном: вигульними площадками та фундаментами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , яке він придбав при ліквідації КСП ім.Леніна шляхом укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.01.2009 та сплатив за нього гроші в сумі 1200 грн. Але враховуючи факт ліквідації юридичної особи КСП ім.Леніна вказаний договір не було посвідчено нотаріально.

Після укладення вказаного Договору купівлі-продажу він добросовісно заволодів нерухомим майном але в силу нікчемності даного договору без його нотаріального посвідчення, тому має місце добросовісне але безтитульне володіння майном, так як з 08.01.2009 він відкрито та безперервно володіє даним нерухомим майном.

Вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що він фактично добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом більш ніж десяти років.

В судовому засіданні уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Олійник Л.М. позов підтримала з обставин та підстав викладених в заяві та просила задовольнити.

Відповідач: Салівська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, правонаступником якої є Салівський старостинський округ Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, з заявою про відкладення розгляду не звертались.

До підготовчого засідання відповідач надав відзив, де позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, посилаючись, що позивач не отримував вигульні площадки в користування, оскільки він не надав акту прийманняпередачі вигульних площадок, грошових коштів в сумі 1200 грн. після укладення договору купівлі-продажу вигульних площадок від 08.01.2009 в касу господарства не вносив, докази про це відсутні, тобто не виконав умови договору, та не надав доказів, що протягом періоду часу з 2009 року по даний час користується вигульними площадками.

Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, показання свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Установлено, що згідно договору купівлі-продажу укладеного 08.01.2009 ліквідаційна комісія КСП ім.Леніна, продавець, передав у власність ОСОБА_1 , покупця, нерухоме майно: вигульну площадку інвентарний номер 107, 1971 року побудови, вартістю 394 грн. 36 коп. розташовану за адресом: АДРЕСА_1 , вигульну площадку інвентарний номер 148, 1972 року побудови, вартістю 402 грн.82 коп., розташовану за адресом: АДРЕСА_4 , вигульну площадку інвентарний номер 149, 1972 року побудови, вартістю 402 грн. 85 коп., розташовану за адресом: АДРЕСА_4 , в п.3.1 якого вказується, що розрахунок за придбане майно здійснюється покупцем на протязі місяця шляхом внесення в касу підприємства коштів в сумі 1200 грн.

Як слідує із квитанції до прибуткового касового ордера №1 виданого КСП ім.Леніна, 09.01.2009 від ОСОБА_1 прийнято одна тисяча двісті гривень за вигульні площадки згідно договору №1 від 08.01.2009.

В акті приймання-передачі основних засобів від 08.01.2009 складеного в с.Салівка та на якому маються підписи керівника, здав, прийняв, які скріплені печаткою з написом КСП ім.Леніна вказується, що на підставі договору купівлі продажу вигульних площадок інв.№ 107,148,149, розташованих за адресом: АДРЕСА_3 від 08 січня 2009 року колективне сільськогосподарське підприємство ім.Леніна передає, а ОСОБА_1 приймає слідуюче майно: вигульна площадка по АДРЕСА_1 , інв.№107, рік вводу 1971, вартість 394,36, вигульна площадка по АДРЕСА_5 , інв.№148, рік вводу 1972, вартість 402,82, вигульна площадка по АДРЕСА_5 , інв.№14, рік вводу 1972, вартість 402,85.

Як вбачається із інформації про юридичну особу з Державного реєстру, Колективне сільськогосподарське підприємство імені Леніна, юридична адреса: Полтавська область Кременчуцький район село Салівка вулиця Леніна, будинок 55 припинено 12.06.2012, номер запису 3000717.

На спірне нерухоме майно на замовлення позивача 28.12.2018 виготовлено технічні паспорти.

Згідно висновку експерта №9-20 складеного 10.03.2020 на замовлення позивача ОСОБА_1 , вигульна площадка розташована в АДРЕСА_3 відноситься до об`єктів нерухомого майна.

Згідно висновку експерта №10-20 складеного 10.03.2020 на замовлення позивача ОСОБА_1 , вигульна площадка розташована в АДРЕСА_5 відноситься до об`єктів нерухомого майна.

Згідно висновку експерта №11-20 складеного 10.03.2020 на замовлення позивача ОСОБА_1 , вигульна площадка розташована в АДРЕСА_3 відноситься до об`єктів нерухомого майна.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні показали, що вигульні площадки в АДРЕСА_4 належали колгоспу, там утримували і випасали худобу. ОСОБА_1 користується ними десь з 2009 року, на підставі чого їм невідомо, прибирає там, робить дрібні ремонти, щоб хтось інший ними користувався вони не бачили, проживають по-сусідству.

Отже, позивач починаючи з 2009 року безперервно користується вказаним нерухомим майном та продовжує добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватися ним до теперішнього часу, доглядає за спорудами та утримує їх та не має можливості через те, що діяльність господарства, якому воно належало припинена, підтвердити виникнення його прав на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації (ч.2 ст.344 ЦК України).

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі ( ч.1 ст.344 ЦК України).

Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч. З ст. 344 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 вказано, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Заперечення відповідача щодо позову, його законності та обґрунтованості викладені в відзиві на позов спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами наданими позивачем, які суд визнає достатніми, достовірними та допустимими вказаними вище.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому його задовольняє.

Керуючись ст. 13, 81, 259, 293, 338 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Салівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на:

1. вигульну площадку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ,

2. вигульну площадку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ,

3. вигульну площадку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повний текст судового рішення складено 28.12.2021.