Справа № 357/3347/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості залишків транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2021року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення вартості залишків транспортного засобу, посилаючись на наступні обставини.

Так, 24.09.2018 року відбулося ДТП між автомобілем позивача Сан Янг Корандо, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобілем відповідача Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 01.11.2018 р. позивача було визнано винним в даному ДТП.

Після визнання винним в ДТП відповідачем по даній справі ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про стягнення коштів в наслідок пошкодження його автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначають, що до позовної заяви ОСОБА_3 було долучено Висновок № 164 автотоварознавчого дослідження від 09.10.2018 року про встановлення вартості матеріального збитку, який було встановлено на рівні 137 719,31 грн.

Окремо звертає увагу, що Висновок № 164 автотоварознавчого дослідження від 09.10.2018 року також встановив ринкову вартість (вартість ТЗ до ДТП) автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 до його пошкодження в ДТП ( пункт 1.3 дослідження), і дана сума складала 137 719,31 грн.

Більш того, Висновок № 164 автотоварознавчого дослідження від 09.10.2018 року також встановив вартість ремонту автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , яка складала 217 437,98 грн.

Отже, відповідно до Висновку № 164 автотоварознавчого дослідження від 09.10.2018 року ринкова вартість автомобіля до ДТП складала 137 719,31 грн., і оскільки, ремонт перевищував ринкову вартість автомобіля до ДТП та складав 217 437,98 грн. то майнова шкода була встановлена на рівні ринкової вартості автомобіля, а саме 137 719,31 грн.

ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії «Страховий Капітал» де була застрахована цивільна відповідальність позивача ОСОБА_1 в наслідок ДТП. Оскільки ліміт відповідальності страхової компанії складає 100 000 грн.

На решту суми було подано позов, а саме 37 719,31 грн. шкода та 1600 грн. витрати на експерта.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.12.2019 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.12.2019 року зазначається, що ОСОБА_3 , у відповіді на відзив, зазначено про те, що автомобіль не є фізично знищеним та він не визнає його фізично знищеним.

Більш того, суд встановив, що висновок експерта не містить інформації про фізичне знищення автомобіля.

Після набрання рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.12.2019 року позивачем було сплачено присуджену суму та суму виконавчого збору.

Наголошує, що визначення фізичного знищення автомобіля міститься в спеціальному законі, а саме в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначається, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом ( рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Висновку № 164 автотоварознавчого дослідження від 09.10.2018 року ринкова вартість автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 до дорожньо-транспортної пригоди складала 137 719,31 грн., а витрати на ремонт складали 217 437,98 грн. тому даний автомобіль вважається фізично знищеним.

Відповідно до аркушу 6 висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 164 від 09.10.2018 року зазначається, що вартість відновлювального ремонту складає 217 437/98 грн. В їх справі ремонт КТЗ є економічно недоцільним, а саме: Ринкова вартість 137 719,31 грн. < відновлювальний ремонту 217 437, 98 грн.

З урахуванням того, що позивач відмовився визнавати автомобіль фізично знищеним, та суд задовольнив стягнення на користь ОСОБА_3 всю вартість автомобіля до ДТП і дану суму йому було відшкодовано, на даний час з ОСОБА_3 потрібно стягнути вартість залишків автомобіля, тобто вартість автомобіля в пошкодженому стані.

Для встановлення вартості автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 у пошкодженому стані, станом на 05.10.2018 року, експертам було передано копію Висновку № 164 автотоварознавчого дослідження від 09.10.2018 року щодо автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 120 AT від 28.09.2020 р. ринкова вартість автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 у пошкодженому стані, станом на 05.10.2018 року становить 52 848, 32 грн.

Крім того, за проведення даного експертного дослідження було сплачено 3000 грн., та за послуги банку 30 грн., що також підлягають до стягнення.

Загальна сума яка підлягає до стягнення: 52 848,32 грн. (ринкова вартість у пошкодженому стані) + 3000 грн., (за проведення даного експертного дослідження; + 30 грн. (послуги банку за сплату послуг експертного дослідження) + 30 грн. за сплату послуг банку по сплаті судового збору) = 55 908, 2 грн.

Просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 вартість залишків автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 на загальну суму 52 848,32 грн., яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 додаткові витрати на загальну суму 3 059, 88 грн., яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір на загальну суму 908 грн. ( а. с. 1-6 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2021 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 39 ) та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 31.03.2021 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості залишків транспортного засобу була залишена без руху ( а. с. 42-43 ).

21 травня 2021 року за вх. № 23485 судом отримано клопотання про виконання ухвали суду про усунення недоліків ( а. с. 46 ) та відповідно додані документи ( а. с. 48-72 ).

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ( перебування ) такої фізичної особи.

24 травня 2021 року здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача ( а. с. 74 ).

5 червня 2021 року за вх. № 27754 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання ( перебування ) відповідача ( а. с. 75 ).

Згідно отриманої відповіді вбачається, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи - відповідача.

Ухвалою судді від 17 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості залишків транспортного засобу. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання у справі на 20 липня 2021 року ( а. с. 76-77 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна.

08 вересня 2021 року за вх.№ 42158 судом отримано від представника відповідача ОСОБА_3 письмові пояснення ( а. с. 84-89 ).

До зазначених письмових пояснень було долучено документи (а. с. 90-111 ).

По справі неодноразового оголошувалася перерва в судовому засіданні за клопотаннями представника позивача ( а. с. 115-117, 123-126 ) та за клопотанням самого позивача ( а. с. 119 ).

Останнього разу, в судовому засіданні було оголошено перерву до 23.12.2021 року ( а. с. 123-126 ).

В судовому засіданні позивач та його представник, кожний окремо, підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача, просили відмовити позивачу в задоволенні позову, так як вимоги позивача є безпідставними.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 24.09.2018 року відбулося дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Сан Янг Корандо, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 01.11.2018 р. ОСОБА_1 було визнано винним в даному ДТП.

В зазначеній постанові встановлено, що 24 вересня 2018 року о 09 год.30хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем мари Сан Янг Корандо, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Соборна при виїзді не нерегульоване перехрестя з вул. Центральна в с. Гостра Могила, другорядною дорогою, не надав перевагу в русі автомобілю марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою, що призвело до зіткнення, чим порушив п. 16.11 ПДР України.

Вказана постанова набрала законної сили 13.11.2018 року ( а. с. 93 ).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч. 4 ст. 82 ЦПК України ).

Згідно наявного в матеріалах справи Полісу № АМ/2155603, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Сан Янг Корандо, д.н.з. НОМЕР_1 , була забезпечена полісом обов`язкового страхування у СК «Страховий капітал», відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 100 000 гривень ( а. с. 92 ).

Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , була забезпечена полісом обов`язкового страхування № АМ/1962418 ( а. с.92 ).

25 вересня 2018року ОСОБА_3 повідомив страхову компанію «Страховий капітал» про настання випадку від 25.09.2018 року, що стверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ( а. с. 94 ).

Висновком № 164 експертного автотоварознавчого дослідження від 09.10.2018 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 137 719,31 гривень ( а. с. 48-53 ).

15 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до СК «Страховий капітал» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Виписки з картки ОСОБА_3 № 5V05U2GODCUG44BMR від 23.01.2020 року, наданої акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк», страховою компанією «Страховий капітал» були здійснені наступні страхові виплати: 21.03.2019 року - 3000 грн. 00 коп.; 25.03.2019 року - 3000 грн. 00 коп.; 26.03.2019 року - 3000 грн, 00 коп.; 29.03.2019 року - 5000 грн. 00 коп.; 02.04.2019 року - 2500 грн. 00 коп.; 05.04.2019 року - 5000 грн. 00 коп.; 11.04.2019 року - 3000 грн. 00 коп.; 16.04.2019 року - 3000 грн. 00 коп.; 19.04.2019 року - 3000 грн. 00 коп.; 10.25.04.2019 року - 5000 грн. 00 коп.; 11.03.05.2019 року - 8000 грн. 00 коп.; 12.10.05.2019 року - 5000 грн. 00 коп.; 13.16.05.2019 року - 5000 грн. 00 коп.; 14.17.05.2019 року - 5000 грн. 00 коп.; 15.22.05.2019 року - 5000 грн. 00 коп., загалом 63500 грн. 00 коп. ( а. с. 96-100 ).

З вищевикладеного, з 100 000 грн., які мав ОСОБА_3 сплатити Страхова компанія «Страховий капітал» в рахунок страхового відшкодування, останній отримав лише 63 500 грн. 00 коп.

Отже, Страхова компанія залишилася бути винною ще 36 500 грн. виплат страхового відшкодування, що підтверджується ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2021 у справі № 904/4398/19 ( а. с. 102-105 ).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 37 719,31 грн. майнову шкоду,1600 грн. витрат за проведення висновку експертного автотоварознавчого дослідження та 704,80 грн. судового збору ( а. с. 90-91 ).

Тобто, вказаним судовим рішенням з винної особи в ДТП ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_3 37 719,31 гривень, різниця між лімітом ( 100 000 гривень ) та завданою шкодою, згідно висновку експерта 137 719,31 гривень ( 137 719,31 грн. - 100 000 грн. = 37 719,31 грн.).

Вказане судове рішення набрало законної сили 11.01.2020 року.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 120 AT від 28.09.2020 року, який доданий позивачем, ринкова вартість автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 у пошкодженому стані, станом на 05.10.2018 року становить 52 848, 32 грн. ( а. с. 57-67 ).

Звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами, позивач зазначав, оскільки відповідач відмовився визнавати автомобіль фізично знищеним, та суд задовольнив стягнення на користь ОСОБА_3 всю вартість автомобіля до ДТП і дану суму йому було відшкодовано, на даний час з ОСОБА_3 потрібно стягнути вартість залишків автомобіля, тобто вартість автомобіля в пошкодженому стані.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, як зазначено вище, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06.12.2019 року у справі № 760/32421/18 були встановлені преюдиційні факти. У даній справі № 357/3347/21 приймає участь той самий суб`єктний склад, що і у справі № 760/32421/18.

Зазначеним судовим рішенням було встановлено, що позивачем у відповіді на відзив зазначено про те. що автомобіль не є фізично знищеним в результаті пригоди. Крім того, висновок експерта такої інформації також не містить. Доказів на спростування зазначеного відповідачем суду не надано. Вбачається, що визначена у висновку сума відшкодування є вартістю відновлювального ремонту автомобіля, оскільки після ремонту транспортний засіб можна буде використовувати за призначенням. Крім того, відповідач, заперечуючи проти висновку експерта, з клопотанням про призначення у справі автотоварознавчої експертизи не звертався.

Як зазначено вище, дане судове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.12.2019 року у справі № 760/32421/18 набрало законної сили 11.01.2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 19.12.2019 року у справі 520/11429/17 зазначено, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність грунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.12.2019 року у справі № 641/1793/17 звертається увага на наступне: «Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач зазначає що ремонт автомобіля є економічно недоцільним, оскільки ринкова вартість автомобіля становить 137 719,31 грн., а відновлювальний ремонт 217 437,98 грн., однак такі доводи позивача є надуманими, необгрунтованими та такими, що спростовуються експертним висновком від 09.10.2018 р. № 164.

Так, у висновку від 09.10.2018 р. № 164 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку визначено вартість відновлюваного ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу становить 217 437,98 грн. Цим же висновком встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення фізичного зносу складових необхідних під час ремонта складає 84 870, 99 грн.

У відповідності до п. 1.6 Методики фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця

здійснення ремонту на території України, Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, у висновку від 09.10.2018 р. № 164 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку визначено вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням значення фізичного зносу складових необхідних під час ремонта складає 84 870,99 грн., а не 217 437, 98 грн., як зазначає позивач, оскільки автомобіль був пошкоджений внаслідок ДТП, більше того рік випуску автомобіля 2009, а тому складові автомобіля мають фізичний знос. Отже, ремонт транспортного засобу є економічно доцільним, оскільки ремонт не перевищує ринкову вартість автомобіля.

Крім того, як зазначалося вище, Солом`янський районний суд м. Києва в своєму рішенні від 06.12.2019 року у справі № 760/32421/18, яке набрало законної сили 11.01.2020 року, досліджуючи вищезазначені обставини, також дійшов такого висновку «З висновку від 09 жовтня 2018 року №164 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Citroen Berlingo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 137 719,31 гривень. Відповідно до п. 30.1 cт. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем у відповіді на відзив зазначено про те, що автомобіль не є фізично знищеним в результаті пригоди. Крім того, висновок експерта такої інформації також не містить. Доказів на спростування зазначеного відповідачем суду не надано. Вбачається, що визначена у висновку сума відшкодування є вартістю відновлювального ремонту автомобіля, оскільки після ремонту транспортний засіб можна буде використовувати за призначенням. Крім того, відповідач, заперечуючи проти висновку експерта, з клопотанням про призначення у справі автотоварознавчої експертизи не звертався. Суд вважає за можливе покласти в основу рішення при визначенні розміру майнової шкоди висновок від 09 жовтня 2018 року № 164 експертного автотоварознавчого дослідження, оскільки експертиза проводилась експертом, який має відповідну фахову підготовку. Висновок експертизи кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм».

Окрім цього, відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди ( в редакції Закону № 5090-VI від 05.07.2012 ).

Таким чином, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Як встановлено в судовому засіданні, наразі автомобіль Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 проданий.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача, що згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 4953, останній був проданий відповідачем за 25 000 гривень, тобто як залишки автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки жодних належних та допустимих доказів зазначеному з боку позивача суду не було надано.

Навпаки, з Акту стану транспортного засобу або його складової частини від 15.07.2021 року, що було надано в якості доказу з боку представника позивача вбачається, що усі показники стану транспортного засобу зазначено, як добре та висновок про технічний стан транспортного засобу - придатний до реалізації.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України ).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Оскільки сторони є вільними в укладенні договору, у наданому представником позивача суду договору купівлі-продажу, сторони дійшли згоди про вчинення продажу автомобіля за 25 000 гривень.

Доказів того, що наразі вищевказаний договір купівлі-продажу автомобіля Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 визнаний недійсним, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду наведеного, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У разі відмови в позові - на позивача.

Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, не підлягають і стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати на проведення експертизи в розмірі 3000 гривень ( а. с. 69 ) та судовий збір при зверненні до суду в розмірі 908 гривень ( а. с. 7 ).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 627, 638, 639, 655 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 79, 80-83, 89, 133, 141, 187, 210, 263-265, 273, 274, 353-355 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості залишків транспортного засобу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_2 , ІНП: НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , ІНП: НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов