РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/173/21

03 березня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

представника позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/173/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ вул.Грушевського 1Д) до ОСОБА_1 (с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області) про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своєчасно не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач, станом на 28.12.2020 року, має заборгованість 26027,94 грн. і на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість за кредитним договором не погашає.

Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання. У своїй позовній заяві вказує, що у разі неявки представника в судове засідання, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Окрім того, представником позивача подано суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову у повному обсязі та розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене,дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 30.12.2010 року звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (21.05.2018 змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») із Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримав пенсійну картку, на яку в подальшому 05.11.2013 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн, який у подальшому 19.05.2020 збільшено до 30000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36% на рік (3% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) (далі - договір).

Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він був ознайомлений та згідний з умовами надання банківських послуг і тарифами банку, а відтак вказаний договір відповідає вимогам ст.634 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Оскільки за договором між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 7% від суми заборгованості (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна») та зазначені обов`язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 26027,94 грн.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 1.1.3.2.3 умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.

В судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що розмір відсоткової ставки за кредитним договором змінювався позивачем, проте, оскільки відповідач підписала кредитний договір на умовах викладених у ньому, то така зміна відсоткової ставки відповідає умовам договору.

Разом з тим, вимог про стягнення будь-яких відсотків за кредитним договором позивач не заявляв.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до довідки про умови кредитування, у разі виникнення прострочених зобов`язань, клієнт сплачує банку пеню, яка є сумою базової процентної ставки за договором, розділеної на 30 і нараховується за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць і нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.

Разом з тим, стягнення відсотків за користування кредитними коштами, інфляційних витрат, пені та штрафних санкцій є правом позивача і таких вимог останнім не заявлено.

При вирішенні спору судом приймає до уваги, що остання сплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 09.12.2020 на суму 300 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Суд також враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При поданні позову позивачем сплачено 2270 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № PROM4BF3OG від 04.01.2021.

Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 1135 грн., а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1135 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 141, 223, 247, 280, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ вул.Грушевського 1Д) до ОСОБА_1 (с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області) про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1 )на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ вул.Грушевського 1Д, ) 26027 /двадцять шість тисяч двадцять сім/ гривень 94 копійки заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Повернути Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ вул.Грушевського 1Д, ) з Державного бюджету судовий збір у розмірі 1135 /одна тисяча сто тридцять п`ять/ гривень, сплачений згідно платіжного доручення №PROM4BF3OG від 04.01.2021.

Стягнути з ОСОБА_1 (с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1 )на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ вул.Грушевського 1Д, ) 1135 /одна тисяча сто тридцять п`ять/ гривень витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 03.03.2021.

СуддяВ. В. Левчук