ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 621/292/21

провадження №22-ц/818/4506/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Антонович А.А.,

учасники справи:

заявник - Зміївський районий відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 26 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Філіп`євої В.

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2021 року начальник Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Анжела Пономарьова звернулася до суду із заявою про видачу видати дублікату виконавчого листа № 2-1412 від 15.03.2004, виданого Зміївським районним судом Харківської області по справі № 2-1412, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 6166 грн 05 коп.

Заява мотивована тим, що вищезазначений виконавчий лист був втрачений при пересилці.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26 лютого 2021 року вимоги заявника задоволено.

Ухвала суду мотивована ти що, оскільки виконавчий документ було пред`явлений стягувачем до виконання у визначені строки, оригінал виконавчого листа № 2-1412 втрачений, строк пред`явлення його до виконання не закінчився, тому заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та у задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим що, заявник звернулася з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, а не подання державного виконавця, як того вимагає закон. Заява начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби належним чином не мотивована. А саме, не містить відомостей про те ким, коли, куди та з якою метою пересилався виконавчий лист. Вважає що місцевий суд формально розглянув справу і жодної обставини які повинні бути встановленні при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа не перевірив, що свідчить про незаконність та необґрунтованість висновків суду. В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення стягувача до виконавчої служби із заявами про відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення листа до виконання у зв`язку з чим строк пред`явлення виконавчого листа переривався. Таким чином на думку боржника, строк пред`явлення виконавчого листа по даній справі сплинув 15 березня 2005 року, що виключає правову можливість видачі дублікату виконавчого листа. В матеріалах справи відсутні докази поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу.

Відзив до суду не надходив.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої, частини другої статті 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.10.2003 позов ОСОБА_1 про стягнення суми з ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму борга в розмірі 6107 грн. та судовий збір в розмірі 61 грн. 65 коп. (а. с. 14 - 16).

Ухвалою Судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09.03.2004 апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині скасування рішення і направлення справи на новий розгляд відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін (а. с. 63-64).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.05.2006 касаційну скаргу ОСОБА_2 - відхилено. Рішення суду першої інстанції від 01.10.2003 та ухвалу апеляційної інстанції від 09.03.2004 залишено без змін (а. с. 79-80).

Ухвалою Судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 29.10.2008 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 02.10.2008 по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.10.2003 відхилено. Ухвалу суду від 02.10.2008 залишено без змін ( а.с. 129-130).

З листа начальника Зміївського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про видачу дублікату виконавчого листа, вбачається, що виконавчий лист № 2-1412, виданий 15.03.2004 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 6166, 05 грн., був втрачений при пересилці (а. с. 133).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу положень підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України вбачається, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

До того ж дублікат виконавчого документа може бути виданий, якщо зацікавлена особа звернулась до суду із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо такий строк закінчився, зацікавлена особа яка звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа може одночасно ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Звертаючись до районного суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа заявник зазначив, що виконавчий лист втрачений при пересилці, вимог щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання до суду першої інстанції не заявлено.

На підтвердження втрати виконавчого документу Зміївського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в листі про видачу дублікату виконавчого листа зазначено, що виконавчий лист втрачено при пересилці (а.с.133).

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене, судова колегія, уважає, що судом першої інстанції не перевірено, та в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження втрати виконавчого документа, не зазначено коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа, що є суттєвим для вирішення питання щодо наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа. Разом с тим не надано відомостей куди саме та коли надісланий оригінал виконавчого листа. Таким чином не можливо зробити висновок про те, що виконавчий документ було втрачено під час поштового направлення, як це зазначено у листі заявника.

Всупереч вимог ст.12 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Зробив необгурунтований висновок про наявність підстав для видачі дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 2-4112/03.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає, що аргументи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, у задоволенні заяви начальника Зміївського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про видачу дублікату виконавчого листа слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір сплачений в с апеляційній інстанції у розмірі 454 гривні 00 копійок .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 , ст. 376, ст. 382-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 26 лютого 2021 року скасувати.

У задоволенні заяви Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-1412, виданого 15.03.2004 Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6166 гривень 05 копійок заборгованості, відмовити.

Стягнути зі Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_2 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 28 грудня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук