РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 Провадження №2-о/425/271/21

Справа № 425/3803/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Окрошко О.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луганську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

встановив:

23.12.2021 представник заявника - ОСОБА_2 , звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з вищезазначеною заявою посилаючись на такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час смерті був зареєстрована та проживав у місті Первомайськ Луганської області, яке знаходиться на окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Оскільки смерть чоловіка заявниці відбулась на тимчасово окупованій території України, ця обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті в органах ДРАЦС на підконтрольній території України та отримати свідоцтво про смерть українського державного зразку.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Б. Кармали Камсько-Устьінського району Татарії, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті - місто Первомайськ Луганської області, причина смерті: хронічна судинно-мозкова недостатність, церебральний атеросклероз.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.12.2021 цю заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами окремого провадження, з викликом сторін.

У судове засідання заявник та його представник не з`явились, про день час та місце слухання справи були повідомлені належним чином; до заяви про встановлення факту смерті представник додав заяву про розгляд справи без його участі та у відсутність заявника, вимоги заяви підтримує в повному обсязі ( а.с.21).

Заінтересована особа представник Рубіжанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків), у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, письмові пояснення щодо заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, суду не надав.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться у справі дійшов наступного.

Відповідно ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Суд зазначає, що відповідно до листа Голови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 року № 985/0/208-21, під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що заявниця зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , квартира (копія паспорту - а.с. 6-8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 27.02.1960 Б.Кармалинською сільрадою Камсько-Устьінського району Татарії, заявниця є дружиною ОСОБА_3 , 1936 р.н. ( а.с.12).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 , заявниця надала копії документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства України, а саме: лікарського свідоцтва про смерть № 150 від 13.10.2021, довідки про причину смерті № 150 від 13.10.2021 ( а.с.-14) та свідоцтва про смерть від 14.10.2021 серії НОМЕР_2 ( а.с.-13), видані установами, що розташовані та фактично діють на окупованій території Луганської області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, і відповідно до яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайськ ( ОРДЛО); причина смерті: хронічна судинно-мозкова недостатність, церебральний атеросклероз( а.с.14).

Згідно статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Пунктами 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов`яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Згідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на три роки з дня набрання цим Законом чинності, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» №252-VIII від 17.03.2015 року, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Таким чином, м. Первомайськ розташоване на тимчасово неконтрольованій державні владі України території Луганської області.

Вказана обставина позбавляє заявницю можливості зареєструвати факт смерті чоловіка у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що смерть особи є юридичним фактом, який має наслідки припинення, зміни або виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав.

Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Отже, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справи в порядку ст. 317 ЦПК України.

Встановлення факту смерті чоловіка має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу, а саме: свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , відповідно до вимог чинного законодавства України.

В ході розгляду справи судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником, яка є громадянкою України, законодавства України та нормативних актів України після смерті її чоловіка в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо. Неможливість отримати у місті Первомайськ необхідні документи для реєстрації факту смерті, виникла в зв`язку з розташування цього міста на окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 263-265, 293-294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луганську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Б.Кармали Камсько-Устьінського району Татарії, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка настала у місті Первомайськ Луганської області через хронічну судинно-мозкову недостатність, церебральний атеросклероз.

Допустити рішення до негайного виконання.

Копію цього рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області або безпосередньо до Луганського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луганську Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), адреса місцезнаходження: вул. Єгорова, будинок 22, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, .

Суддя В.В. Москаленко