Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2021 Справа №607/13468/21

23 листопада 2021 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Скали В.І.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобірківської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 112,8 кв.м., житловою площею 67,5 кв.м., в порядку спадкування за зазконом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказала, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були ОСОБА_3 , вона та ще двоє членів. Відтак, кожному з них належить по 1/4 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належну йому 1/4 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім неї спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2 (її сестра) та його дружина ОСОБА_4 (її мати). ОСОБА_4 подала нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини. 13 липня 2021 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір про поділ спадкового майна, згідно з умовами якого вона одержала право на спадкування спірного будинку.

Постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на належну останньому частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена в установленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена в установленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечила проти задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07 лютого 1980 року.

05 лютого 1999 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 05 лютого 1999 року. Прізвище дружини після одруження « ОСОБА_7 ».

Як слідує із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20 вересня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого є ОСОБА_3 .

Згідно довідки за №49 від 19 лютого 2021 року, виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області вбачається, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи господарства колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року членами двору були ОСОБА_3 голова двору, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_8 дочка, ОСОБА_9 дочка.

Як вбачається з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №324 від 22 березня 2021 року, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 20 вересня 1988 року.

З інформаційної довідки за №310 від 18 березня 2021 року, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації встановлено, що по обліку бюро будинковолодіння за АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 .

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що спірне будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_3 голова двору, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_10 дочка та ОСОБА_11 дочка.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належало по 1/4 частині спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 18 листопада 2020 року, виданим Виконавчим комітетом Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №14.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на 1/4 частину спірного житлового будинку.

Як вбачається з довідки за №281 від 27 липня 2021 року, виданої Великобірківською селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_6 зять, ОСОБА_12 онук, ОСОБА_13 онук.

17 лютого 2021 року Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за №57/2021 після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_4 від 17 лютого 2021 року про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

11 травня 2021 року ОСОБА_2 подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

13 липня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір про поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю., зареєстрований в реєстрі за №601, згідно з яким дочці померлого ОСОБА_2 переходить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1456 га, яка розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області. Дочці померлого ОСОБА_14 переходять житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,2531 га, яка розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0801 га, яка розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8670 га, яка розташована на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,1067 га, яка на розташована на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1285 га, яка розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1396 га, яка розташована яка розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи №57/2021 встановлено, що між спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 липня 2021 року укладено договір про поділ спадкового майна, згідно з яким право на спадкування спірного житлового будинку належить позивачу ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 26 липня 2021 року за №1836/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

З технічного паспорту на житловий будинок за АДРЕСА_1 від 09 березня 2021 року, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації встановлено, що загальна площа спірного житлового будинку становить 112,8 кв.м., житлова 67,5 кв.м.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірне будинковолодіння числиться як колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_3 голова двору, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_10 дочка та ОСОБА_11 дочка.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, кожному члену ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належало по 1/4 його частині.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/4 частину спірного житлового будинку. Спадщину прийняла позивач, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та ОСОБА_2 шляхом подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що підтверджується матеріалами справи. Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 липня 2021 року уклали договір про поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , згідно з яким право на спадкування спірного житлового будинку належить позивачу ОСОБА_1 .

Дружина спадкодавця ОСОБА_4 17 лютого 2021 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 успадкувала належну йому 1/4 частину спірного житлового будинку.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 112,8 кв.м., житловою площею 67,5 кв.м., в порядку спадкування за зазконом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Великобірківської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , з відповідною частиною господарських будівель та споруд, загальною площею 112,8 кв.м., житловою площею 67,5 кв.м., в порядку спадкування за зазконом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачі: Великобірківська селищна рада, вул. Грушевського, 53, с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне рішення складено 02 грудня 2021 року.

Головуюча І.М. Черніцька