Справа № 510/175/21
Провадження 2/510/810/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2021 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надали письмові заяви.

Представник позивача ОСОБА_5 на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копії розрахунків нормативно грошової оцінки земельних ділянок; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2014р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2014р.; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копія довідки про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 21.012.1971р.; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 097851; копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 182327; копія довідки виконкому Лиманської сільської ради Ренійського району від 12.06.2013р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.01.2007р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.01.2007р.; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2021р.; копії спадкових справ відкритих після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помела матір сторін по справі ОСОБА_7 . За життя їй належало: Ѕ частина житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.01.2007р. та земельна ділянка площею 3,61 га, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 097851.

На випадок смерті ОСОБА_7 не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті були її діти: позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_6 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За його заявою була зведена спадкова справа № 251/12. Відповідачі по справі та чоловік спадкодавця ОСОБА_6 у становлений строк звернулись із заявами про відмову від спадщини, про що свідчить спадкова справа № 251/12. Таким чином, після померлої ОСОБА_7 спадщину прийняв її син позивач ОСОБА_1 та не заявив про відмову від неї. Згодом, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.04.2014р. лише Ѕ частину будинку, однак на земельну ділянку свідоцтво не було видано, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько сторін по справі ОСОБА_6 . За життя йому належало: Ѕ частина житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.01.2007р., земельна ділянка площею 0,1778 га, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 182327.

На випадок смерті ОСОБА_6 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті були його діти: позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За його заявою була зведена спадкова справа № 268/15. Відповідачі по справі у встановлений строк звернулись із заявами про відмову від спадщини, про що свідчить спадкова справа № 268/15. Таким чином, після померлого ОСОБА_6 спадщину прийняв її син позивач ОСОБА_1 та не заявив про відмову від неї.

Враховуючі ці обставини, позивач пізніше звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак йому в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Після смерті ОСОБА_6 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_6 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спадщину прийняв син спадкодавця ОСОБА_1 та не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку ОСОБА_1 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки в наданих державному нотаріусу для огляду необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для прийняття рішення про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану постанову, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду із позовом для захисту своїх невизнаних прав.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на вищевказане спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом однак, з незалежних від нього причин він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказані об`єкти спадкового майна, у зв`язку із чим був вимушений звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 206, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

Ѕ частину житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 3,61 га, кадастрові номери :01:001:0418, :01:001:0430, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку площею 0,1778 га, кадастрові номери :02:002:0031, виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков