Провадження № 2/311/351/2021
Справа № 311/66/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Н.А.ГРУП» (місцезнаходження: 01001, м.Київ вул.Б.Грінченка буд.3, ЄДРПОУ - 43240883) про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Н.А.ГРУП» про захист прав споживачів, в якому позивач просить: 1) прийняти позовну заяву до розгляду та задовольнити її 2) визнати недійсним договір № -2 від 13.05.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Н.А.ГРУП»

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю за необхідне залишити позов без руху у зв`язку з порушеннями вимог ст.175 ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, що звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, всупереч вищезазначеній нормі закону у позовній заяві відсутні відома офіційна електронна адреса та адреса електронної пошти відповідача; не зазначено докази, які підтверджують факти, на які посилається позивач, а саме: укладення договору позики або споживчого кредиту (дата, реквізити, предмет, ціна, умови, тощо); суть позовних вимог є некоректною та суперечить змісту позову (позивач просить визнати недійсним кредитний договір, а зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить захистити права споживача); позивачем ОСОБА_1 не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, а також не вказано, яким чином відповідач порушує, не визнає або оспорює його права.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 предмет позову взагалі не зазначений.

Також, в порушення вимог п.п.6,8,9,10 ст.175 ЦПК України, у пред`явленому позові позивачем не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; до позовної заяви не долучено жодних документів та інших доказів, що додаються до заяви на обґрунтування заявлених позовних вимог; також не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Але, якщо предметом цього позову є визнання недійсним договору позики, а не договору споживчого кредиту, то на вказаний спір не розповсюджуються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, у даному випадку, позивач не може керуватися положеннями ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, в зв`язку з чим позивачем не було сплачено судовий збір, з огляду на наступне. Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Жодних документів на обгрунтування позову до позовної заяви не додано.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживача, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак в порушення даних вимог закону, позивач у своїй позовні заяві взагалі не посилається на зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2270,00 гривень.

Абзацом 3 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908,00 гривень.

Всупереч вказаних вимог Закону, позивач не сплатив суму судового збору в розмірі 908,00 гривень та в порушення вимог ч.3 ст.175 ЦПК України до позовної заяви позивачем не долучено оригіналу платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за пред`явленими ним вимогами немайнового характеру. Судовий збір повинен справлятися платником (фізичною особою) за подання позовної заяви немайнового характеру за пунктом 1.2., на належний розрахунковий рахунок № UА0008471, Отримувач коштів - ГУК у Зап.обл/ТГ м.Василівка/22030101; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до приписів ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина 1); в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2).

Вищевказані судом обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому вважаю необхідним позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху для усунення вищевикладених недоліків.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає у необхідності надання уточненої позовної заяви з чітко визначеним змістом позову та предметом заявлених позовних вимог, доказів на обґрунтування позову, долученні до уточненої позовної заяви оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в сумі 908,00 грн. за подання позову немайнового характеру, у відповідності до вимог Закону за вказаними вище реквізитами.

Також слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Також необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали усунути вказані недоліки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Н.А.ГРУП» про захист прав споживачів, - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у описовій частині ухвали.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО