ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/776/20 Номер провадження 22-з/814/165/21 Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
21 грудня 2021 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді Чумак О.В.
суддів Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві питання про вирішення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -
Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Адвокатського об`єднання "Аргос" Остапенка Олександра Петровича задоволено.
Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 26 липня 2021 року скасовано.

Ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу у розмірі 553 000,00 грн. (п`ятсот п`ятдесят три тисячі гривень) за розписками від 03.06.2019 р. та 07.06.2019 р.; три відсотки річних у загальній сумі 7 444,52 грн. (сім тисяч чотириста сорок чотири гривні 52 копійки); інфляційні втрати у сумі 4 482,70 грн. (чотири тисячі чотириста вісімдесят дві гривні 70 копійок), а всього 564 927,22 грн. (п`ятсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять сім гривень 22 копійки).

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 14 123,21 грн. (чотирнадцять тисяч сто двадцять три гривні 21 копійку).

22.11.2021 р. до апеляційного суду надійшов детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом АО "Аргос" Остапенком О.П. в інтересах позивача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судове засідання учасники справи не з`явились. Про день, час і місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Отже, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як встановлено ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України вбачається, що при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 22.01.2021 р. при розгляді справи № 925/1137/19.

Крім цього, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Як убачається з матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 в апеляційному суді представляв адвокат Адвокатського об`єднання «Аргос» Остапенко Олександр Петрович відповідно до договору про надання правничої допомоги № 324 від 02 серпня 2021 року, а також ордеру серії ВІ № 1053061.

Вказаним договором сторони передбачили умови щодо обсягу та характеру правничої допомоги позивачу адвокатом, права та обов`язки сторін, оплату послуг, виконання робіт, гонорар, а також інші істотні умови (а.с. 166-170).

В апеляційній скарзі представником позивача адвокатом Остапенком О.П. зазначено орієнтовну суму судових витрат, які ОСОБА_1 планує понести при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, яка складає 8000,00 грн. Вказано, що документи, підтверджуючі понесені позивачем витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції будуть надані суду з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До апеляційної скарги також надано копію договору про надання правничої допомоги № 324 від 02 серпня 2021 року, з Додатком 1 до нього, а також ордеру серії ВІ № 1053061 від 18.08.2021 р. (а.с. 179-182).

Як вказувалося вище, 22.11.2021 р., після оголошення вступної і резолютивної частини постанови Полтавського апеляційного суду від 18.11.2021 р., від адвоката Остапенка О.П. надійшов детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних ним, як адвокатом АО "Аргос" в інтересах позивача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, з надання правничої допомоги, та пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи (а.с. 218-223).

У вказаному описі зазначено, що адвокатом Остапенком О.П. надано послуги 13.08.2021 р., а саме: із ознайомлення з матеріалами справи у Козельщинському районному суді Полтавської області - на суму 1400 грн., відшкодування добових на відрядження до м. Козельщина для ознайомлення зі справою - на суму 600 грн., відшкодування транспортних витрат (на бензин) для ознайомлення з матеріалами справи з наведенням розрахунку - на суму 400 грн., 18.08.2021 р. - складання адвокатом апеляційної скарги на рішення Козельщинського райсуду (6 аркушів), формування надсилання її до суду - 3500 грн., 30.09.2021 р. - участь у судовому засіданні Полтавського апеляційного суду (не відбулося) - 700 грн., 18.11.2021 р. - участь у судовому засіданні Полтавського апеляційного суду - 1400 грн., разом - 8000 грн.

На підтвердження понесення вказаних витрат надано копії платіжного доручення № 1 від 12.08.2021 р. - на суму 600 грн., в якому зазначено, що вказана сума внесена за відрядження до смт. Козельщина 13.08.2021 р., наказ №31/2021 від 12.08.2021 р.;

меморіального ордеру №@2PL128973 про сплату за адвокатські послуги згідно рахунку № 324/1 від 02.08.2021 р., ОСОБА_1 ;

копію наказу №31/2021 від 12.08.2021 р.;

квитанції на суму 1230 грн. з ТОВ «ОККО-Драйв» від 12.08.2021 р.

Також апеляційному суду надано Акт приймання-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги № 324 від 02.08.2021 р., датований 18.11.2021 р.. згідно якого АО «Аргос» в особі керуючого партнера Остапенка О.П. передав, а ОСОБА_1 прийняв надані послуги за вищевказаним договором на суму 8000 грн. (а.с. 218-223).

Вищевказані документи подані стороною відповідача з дотриманням строків, встановлених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідач до апеляційного суду заперечення проти стягнення вказаних витрат у визначеному розмірі не подавав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що стороною позивача доведено надання адвокатом Остапенком О.П. правничої допомоги в суді апеляційної інстанції позивачу ОСОБА_1 , та пов"язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, у сумі 8000 грн., документи на підтвердження понесених витрат подані з дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Тому вказана сума вказаних витрат в порядку ст. 270 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 246, 270, 381, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу та витрати, пов"язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, у сумі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Т.О.Кривчун

Ю.В.Дряниця