ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-3095/11 Номер провадження 22-ц/814/2433/21Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Одринської Т. В., Пікуля В. П.

за участю секретаря Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2021 року у складі судді Тімошенко Н. В.

за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження

у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача з ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 2-1643/11.

Заява мотивована тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2011, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №_54.2/АК-00019.08.2 від 11.09.2008 в розмірі 70 657,79 грн.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 грудня 2011 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2011 було скасоване лише в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пені за кредитним договором в сумі 54 385,70 грн, в іншій частині було залишено без змін.

Вказував, що 29 травня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Родовід Банк» було укладено Договір відступлення права вимоги № 16, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №_54.2/АК-00019.08.2 від 11.09.2008.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у зв`язку з тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2011 визнано недійсним кредитний договір, тобто визнано недійсним зобов`язання, у якому просить заявник замінити стягувача.

Проте, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2011 скасоване лише в частині стягнення пені, в іншій частині рішення суду є дійсним та не виконаним.

Строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1643/11 не вплив та визначений до 16.09.2022.

З метою захисту прав та законних інтересів ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» як правонаступника стягувача та задля виконання рішення суду просив провести заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено.

Замінено стягувача - ПАТ «Родовід Банк» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у виконавчому провадженні з виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.11.2011 в цивільній справі № 2-1642/11 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 54.2АК-00019.08.2.

Ухвала суду мотивована наявністю правових та фактичних підстав для заміни сторони стягувача його правонаступником.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що заявник вже звертався до Октябрського районного суду м. Полтави із заявою про заміну сторони виконавчого провадження від 07.10.2019 з тих самих підстав, проте ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10.12.2019 у задоволенні заяви було відмовлено. Правом на оскарження даної ухвали суду заявник не скористався.

Вказує, що склад сторін, предмет та підстави обох звернень ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є тотожними, що є підставою для закриття провадження у справі.

Зазначає, що подання заявником нового позову про той же самий предмет і з тих же підстав не відповідає принципу правової визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вважає, що розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження від 13.08.2021 є наслідком порушення принципу res judicata - остаточності рішень суду, оскільки суд першої інстанції здійснив переоцінку обставин, які встановлені судовим рішенням - ухвалою суду від 10.12.2019.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду без змін.

За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2011 року у справі № 2-1643/11 розірвано кредитний договір № 54.2АК-00019.08.2 від 11 вересня 2008 року та стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 125 043,58 грн, де прострочений борг за кредитом - 68 509,58 грн, нараховані відсотки - 1 634,87 грн, пеня - 54 385,70 грн, комісія - 513,34 грн.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 20 грудня 2011 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2011 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пені за кредитним договором в сумі 54 385,70 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2011 залишено без змін та набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення 11.06.2012 Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчі листи № 2-1643/11.

29 травня 2019 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір № 16 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого заявник набув права вимоги за кредитними договорами, зазначеними у Додатку № 1 до договору, в тому числі і за кредитним договором №_54.2/АК-00019.08.2 від 11.09.2008, тобто відбулася заміна кредитора у кредитному зобов`язанні.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ в Полтавській області від 16.09.2019 повернуто стягувачу виконавчий лист № 2-1643/11, виданий 11.06.2012 Октябрським районним судом м. Полтави щодо боржника ОСОБА_1 на підставі пункту 7 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки транспортний засіб боржника не виявлений протягом року.

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що за договором відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора у кредитному зобов`язанні, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження на будь-якій стадії процесу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Статтею 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляд судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, як процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Норма статті 442 ЦПК України носить імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміна судом сторони виконавчого провадження її правонаступником у разі вибуття такої сторони.

Встановивши факт правонаступництва кредитора за кредитним договором №_54.2/АК-00019.08.2 від 11.09.2008, що підтверджується договором про відступлення прав вимоги № 16 від 29 травня 2019 року, укладеним між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», який в силу статті 204 ЦК України за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність правочину, є правомірним, суд першої інстанції обґрунтовано замінив стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.04.2011 у справі № 2-1643/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №_54.2АК-00019.08.2.

Доводи апеляційної скарги боржника висновків суду першої інстанції не спростовують.

Факт відступлення прав вимоги за спірним кредитним договором підтверджується доказами, що є у справі (а.с. 22-25), яким судом дана належна правова оцінка, та не спростований боржником.

Вирішення процесуального питання заміни сторони виконавчого провадження може відбуватися на будь-якій стадії процесу та стосується виконання судового рішення, що не є тотожним вирішенню справи по суті, як помилково вважає апелянт, тому доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі згідно пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України не ґрунтуються на нормах процесуального права та відхиляються апеляційним судом.

Крім того, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2019 року вирішувалося питання щодо заміни сторони у провадженні з виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.06.2011 у справі № 2-3095/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання недійсним кредитного договору №_54.2АК-00019.08.2 від 11.09.2008, що не перешкоджає заміні сторони у виконавчому провадженні по іншій справі - № 2-1643/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №_54.2АК-00019.08.2.

За загальними правилами частини першої статті 526, частини першої статті 598, статті 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належного виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2011 року у справі № 2-1643/11, яке набрало законної сили, на момент переходу права вимоги до заявника в порядку правонаступництва та вирішення судом спірного питання матеріали справи не містять і суду таких обставин не доведено, підстав для відмови у заміні сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання цього рішення апеляційним судом не вбачається.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанцій постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не має.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 27 серпня 2021 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Т. В. Одринська

В. П. Пікуль