Справа № 202/5952/15-ц
Провадження № 6/202/29/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого - судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Терещук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження (заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду заявою, в якій зазначає, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська по справі 202/5952/15-ц з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № IKCASHSTG.155352.002 від 21.08.2013 року.

Відносно боржника 14.06.2016 року Індустріальним ВДВС м. Дніпра ГТУЮ було відкрите виконавче провадження № 51441346.

06.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір № 103, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі кредитним договором № IKCASHSTG.155352.002 від 21.08.2013 року.

Заявник відзначає, що відповідно до законодавства заміна стягувача можлива на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчинення інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Звертає увагу, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не є стороною у справі, а тому не має законних звернутися до відповідних органів ДВС для отримання інформації щодо перебування відповідного листа на виконанні.

За цих підстав просить замінити стягувача ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися.

При цьому в своїй заяві ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просило розглядати заяву без участі його представника.

Заінтересовані особи ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та боржник ОСОБА_1 неодноразово повідомлялися про розгляд заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, заяву про заміну сторони виконавчого провадження розглянуто в їх відсутність.

За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року по справі № 202/5952/15-ц з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було стягнуто солідарно на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № IKCASHSTG.155352.002 від 21.08.2013 року в загальному розмірі 22484,96 грн.

На підставі вказаного рішення 02 березня 2016 року стягувачу - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» були видані виконавчі листи.

14 червня 2016 року Індустріальним ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відносно боржника ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження № 51441346.

У подальшому 06.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір № 103 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Відповідно до вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора за кредитним договором № IKCASHSTG.155352.002 від 21.08.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 .

Також судом установлено, що рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року по справі № 202/5952/15-ц боржником виконано.

Так, у матеріалах справи наявна постанова державного виконавця від 02 грудня 2019 року про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням боржником в повному обсязі вимог виконавчого документа. Цією ж постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду.

Оригінал виконавчого листа повернуто до суду у зв`язку з його виконанням.

Таким чином, на час звернення ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до суду з заявою про заміну стягувача божником ОСОБА_1 було виконано рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 листопада 2015 року по справі № 202/5952/15-ц та погашено заборгованість на користь первісного кредитора - ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку».

Звертаючись до суду з заявою про заміну стягувача, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» посилається на те, що, не будучи стороною виконавчого провадження, воно позбавлене можливості як правонаступник стягувача отримати інформацію щодо виконання виконавчого листа, а також вчиняти інші дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи заяву про заміну стягувача, суд враховує, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України визначено, щодо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 статті 442 ЦПК Україні визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.10.2018 у справі № 2-а-3494/11, від 27.08.2020 у справі № 804/536/18, від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Крім того, відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частини друга та третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

З огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи. Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73).

Ураховуючи, що відповідно до укладеного договору № 103 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06.02.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитним договором № IKCASHSTG.155352.002 від 21.08.2013 року, тобто вказане товариство набуло права кредитора та є правонаступником стягувача по справі № 202/5952/15-ц, суд вважає, що заява про заміну стягувача його правонаступником підлягає задоволенню.

На переконання суду, такою заміною права боржника жодним чином не порушуються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що рішення суду ним виконано первісному кредитору, що в силу частини 2 статті 516 ЦК України вважається належним виконанням.

Разом із тим, без заміни сторони її правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» позбавлене можливості реалізації своїх прав, визначених Законом України «Про виконавче провадження», в тому числі щодо отримання інформації про виконання виконавчого документа.

Керуючись ст. ст. 55, 259-260, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Замінити стягувача по справі № 202/5952/15-ц з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» ().

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко