Справа № 159/7129/19
Провадження № 2/159/22/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Спасюк К.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на житловий будинок та господарські споруди, який розташований в АДРЕСА_1 .

У 2016 році позивач звернулась з заявою до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олєйнікової О.В. про прийняття спадщини, в зв`язку з чим була заведена спадкова справа за № 08/2016.

10.09.2019 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Однак 11.09.2019 року нотаріусом надано письмову відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не пред`явлено правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві та рекомендовано позивачу звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно.

Позивач вказує, що після смерті її батька ОСОБА_4 в житловому будинку залишилася проживати його рідна сестра - ОСОБА_1 , яка забрала правовстановлюючі документи на будинок та відмовляється їх повертати, оскільки вважає, що після смерті батька позивача вона має право на спадкове майно та звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, який розташований в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача - адвокатом Дзивульською Л.В. подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, представник відповідач зазначає, що власником спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами були батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зокрема - батько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому вказаний будинок в порядку спадкування після смерті чоловіка належав дружині померлого - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_6 за час свого життя склала заповідальне розпорядження, тобто заповіт, який 18.09.1997 року було посвідчено Тойкутською сільською радою, за умовами якого належний їй будинок з господарськими будівлями, а також предмети домашньої обстановки і вжитку, огород заповіла двом своїм дітям - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних долях. ОСОБА_1 спадщину прийняла, так як на момент смерті ОСОБА_6 проживала зі спадкодавцем. Спадщину, що відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_6 також прийняв брат відповідача - ОСОБА_4 , який є спадкодавцем для позивача.

Таким чином, спірний будинок не може бути предметом спадкування, оскільки спадщину внаслідок смерті його попереднього домоволодільця прийняли двоє осіб в рівних частках. Враховуючи викладене, до спадкової маси, яку прийняла позивач у справі, відноситься лише 1/2 частка спірного домоволодіння, яка належала батьку позивача за час життя та не була документально оформлена останнім. ОСОБА_4 , тобто батько позивача, та відповідач ОСОБА_1 не оформили своїх спадкових прав.

З огляду на викладене, представник відповідача вказує, що вимоги позивача про визнання права власності на цілий спірний будинок по АДРЕСА_1 є безпідставними та до задоволення не підлягають.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак попередньо подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю, просили суд позов задовольнити та стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки вважає, що має право на Ѕ частки спірного житлового будинку в зв`язку з тим, що заповіт від імені матері був складений на неї та померлого брата - ОСОБА_4 в рівних частках. Вказувала, що після смерті матері, за погодженням з ОСОБА_4 та двома іншими сестрами, було вирішено оформити спадщину лише на ОСОБА_4 . Просила відмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 , поділяючи позицію відповідача, вказувала на те, що на момент смерті матері відповідача, остання проживала без реєстрації разом зі спадкодавцем, а тому фактично прийняла спадщину після її смерті, в зв`язку з чим також має право на частку в спадковому майні. Просила відмовити в задоволенні позову, а судові витрати залишити за позивачем.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.08.1980 року, виданим Зарічанською сільською радою Ковельського району Волинської області.

Згідно заповіту ОСОБА_6 , посвідченого 18.09.1997 року Тойкутською сільською радою, остання належний їй будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Заріччя, а також предмети домашньої обстановки і вжитку, огород заповіла двом своїм дітям - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних долях.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 24.12.2009 року виконавчим комітетом Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Заріччя Ковельського району Волинської області.

Згідно матеріалів спадкової справи № 256/2012, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_4 звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 . Натомість, інші спадкоємці за заповітом та за законом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та відповідач у справі ОСОБА_1 звернулись до нотаріальної контори з заявами про відмову від спадщини, як за заповітом так і за законом.

Таким чином ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі й на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 18.08.2015 року, виданим виконавчим комітетом Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 21.04.1994 року, ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , а її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 18.02.2012 року, ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_11 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_3 ".

Згідно довідки № 38, виданої 19.01.2016 року Тойкутськоюю сільською радою Ковельського району Волинської області, встановлено, що згідно запису погосподарської книги № 6 Тойкутської сільської ради за 2015 рік по с. Заріччя, за № 0371 рахується господарство, головою якого був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на час смерті постійно з 1980 року проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На час смерті в будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 з 01.08.2012 року та ОСОБА_13 з 10.09.2012 року, але не проживають. Присадибна земельна ділянка приватизована.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст.ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на день смерті, в тому числі й на спірний житловий будинок, який йому належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.05.2012 року.

Відповідач визнала, що на момент смерті ОСОБА_4 останній був власником спірного будинку.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, як дочка померлого ОСОБА_4 , має право першої черги спадкування за законом після смерті померлого батька.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , позивач по справі є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом майна, що належало померлому ОСОБА_4 , в тому числі й вказаного житлового будинку, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом.

Відповідач, в силу вимог ст. 1262 ЦК України, є спадкоємцем другої черги за законом, а тому має право на спадкування лише за відсутності спадкоємців першої черги (ч. 2 ст. 1258 ЦК України).

Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки правовстановлюючі документи на спірний будинок в позивача відсутні, а між сторонами виник спір про право на спадщину, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Доводи відповідача про її право на Ѕ частку в спірному житловому будинку є безпідставними з підстав, викладених вище, а тому суд відхиляє їх.

Таким чином, в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги, а саме - право позивача на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смертібатька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заріччя Ковельського району Волинської області.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останньою судові витрати в сумі 768,40 грн.

В той же час, суд відмовляє позивачеві у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн., оскільки такі витрати не підтверджені документально (при наявності квитанції до прибуткового касового ордера про сплату цієї суми відсутній відповідний розрахунок таких витрат).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_6 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заріччя Ковельського району Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 судові витрати по справі в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано 05 березня 2021 року.

Головуючий:П. Ю. Бойчук