РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (надалі - Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач), в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Позивача заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_1 , за період з 15.06.16 року по 09.04.2019 року, у розмірі 20 479,03 грн., суму збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2016 року по 30.09.2019 року у розмірі 3 108, 43 грн., 3 % річних за період з 20.11.2016 року по 30.09.2019 року у розмірі 1 016,17 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 192,10 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Волновахаміжрайтепломережа», яка є його структурним підрозділом виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Відповідач мешкає у квартирі АДРЕСА_2 , на яку у Позивача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідач від послуг не відмовився у встановленому порядку, відповідно є споживачем теплопостачання. Позивач надав послугу з централізованого опалення у період з 15.10.2016 року по 19.04.2019 року. У зв`язку неналежним виконанням обов`язку по сплаті спожитих послуг за особовим рахунком Відповідача утворилася заборгованість за цей період у сумі 20 479,03 грн. Письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між Позивачем та Відповідачем не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання Відповідач зобов`язаний вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Надання послуг підтверджується актами включення та відключення будинку. Мешкаючи у багатоповерховому будинку, в який Позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, Відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та Позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у Відповідача виникли обов`язки по сплаті фактично отриманих послуг. Як на докази в обґрунтування позовних вимог, Позивач посилається на розрахунок, виписку з особового рахунку, копію повідомлення, акти включення та відключення багатоповерхового житлового будинку, копії нормативних актів про встановлення тарифів, договір приєднання, копію оголошення, виписки з Статуту та Положення про ВО.

Представник Відповідача - адвокат Байрачний О.І., заперечуючи проти позову, надав відзив, у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається, що Відповідач у квартирі АДРЕСА_2 не проживає, зареєстрована та проживає за місцем своєї реєстрації у будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 19.12.2019 року у справі № 221/8719/19, яка долучена до позовної заяви, та змістом позовної заяви, відповідно до якої Позивач, звертаючись до суду, вказав місце реєстрації/проживання Відповідача за адресою АДРЕСА_3 . Тобто обставини, викладені в позовній заяві щодо місця проживання Відповідача, не відповідають дійсності. Позивач не надав будь-яких доказів реєстрації та проживання Відповідача у квартирі АДРЕСА_2 , до позову не долучено відповідні акти обстеження житла та інші документи. Письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами не укладався, що визнає Позивач. Згідно довідки Новотроїцької селищної ради від 15.04.2010 року № 1002, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований інший чоловік - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який є сторонньою для Відповідача людиною. Відповідно, не проживаючи у квартирі та не будучі її власником, Відповідач не користується послугами централізованого теплопостачання. Таким чином, доводи Позивача, що Відповідач мешкає в багатоповерховому будинку у квартирі АДРЕСА_2 та користується послугами з централізованого опалення, є безпідставними. Долучена до позовної заяви виписка з особового рахунку № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2 , який рахується на ім`я Відповідача, не є належним доказом, оскільки за змістом позовної заяви особовий рахунок відкрито саме на квартиру, та є витягом з внутрішньої комп`ютерної системи Позивача, тобто особовий рахунок НОМЕР_1 відкрито на квартиру раніше, за життя власника квартири ОСОБА_2 , який проживав та був зареєстрований у цій квартирі.

Позивач надав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач 27.02.2012 року в картці споживача особисто підтвердила наявність Договору схоронності безхазяйного майна з правом користування на квартиру АДРЕСА_2 та зазначила свої персональні дані як відповідального квартиронаймача, копію договору не надавала. Посилаючись на ст. 942, 943 ЦК України, за нормами яких зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства для забезпечення схоронності речі, виконувати свої обов`язки за договором зберігання особисто, у тому числі витрати, пов`язані з утриманням майна, позивач вважає, що відповідач є користувачем квартири АДРЕСА_2 , зобов`язана забезпечити схоронність майна, що передбачає збереження та належне утримання. Несплата за послуги з централізованого опалення є невиконанням обов`язків як зберігача. Факт відсутності письмового договору про надання послуг з централізованого опалення сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Також позивач надав заяву про зміну позовних вимог, якою просить розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження та стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_2 за період з 15.10.2016 року по 09.04.2019 року у розмірі 20 479,00 грн., суму збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2016 року по 30.09.2019 року у розмірі 3 108,43 грн., 3 % річних за період з 20.11.2016 року по 30.09.2019 року у розмірі 1 016, грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, просив позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, просять у задоволенні позову відмовити.

Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду,позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача та пояснення Відповідача у відзиві, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава ( ст. 49 ЦПК України).

Правовідносини щодо прав та обов`язків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач (індивідуальний) - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Як підтверджується матеріалами справи, Позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є виконавцем послуг теплопостачання для квартири номер АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Новотроїцької селищної ради від 15.04.2010 року № 1002, в квартирі номер АДРЕСА_2 , зареєстрований ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 121.

З наявного у матеріалах справи Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконавчим комітетом Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області складено актовий запис № 121 від 15 вересня 2000 року.

Відповідно до ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 19 грудня 2019 року у справі № 221/8719/19, яка долучена до позовної заяви, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована з 06.06.2001 року в будинку АДРЕСА_3 .

Враховуючи, що позивач у відповіді на відзив в обґрунтування заявлених вимог щодо обов`язку відповідача сплачувати витрати за надані послуги з теплопостачання посилається на Договір схоронності безхазяйного майна з правом користування відповідача на квартиру АДРЕСА_2 , за яким відповідач зазначила свої персональні дані як відповідального квартиронаймача, але копію договору не надавала позивачу, суд за клопотанням представника відповідача адвоката Байрачного О.І. ухвалою від 26 липня 2021 року витребував докази з Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області, КП «Волноваське БТІ», КП «Новотроїцьке домоуправління» .

На виконання ухвали суду, відповідно до листа-відповіді Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області від 21.09.2021 року вих. № 588/01-30/2, за період з 20.06.2010 року по 21.09.2021 року між ОСОБА_1 та Новотроїцькою селищною радою 6 скликання будь-які договори не укладалися, відповідно відсутні: - договір схоронності безхазяйного майна з правом користування квартирою АДРЕСА_2 ; - Порядок виявлення, взяття на облік, збереження, використання та прийняття у комунальну власність територіальної громади смт. Новотроїцьке безхазяйних нерухомих речей; - наказ/розпорядження щодо проведення обстеження нерухомої речі (квартири) з ознаками безхазяйної; - акт обстеження нерухомої речі (квартири); - оголошення в ЗМІ. До листа-відповіді додане рішення виконавчого комітету Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області від 06.11.2013 року № 101, яким надано дозвіл КП «Новотроїцьке будинкоуправління» в особі директора укладати договори збереження житлових приміщень (квартир) з фізичними особами.

Листом № 161 від 02.09.2021 року КП «Новотроїцьке будинкоуправління», суду надано копію листа КП «Новотроїцьке будинкоуправління» до ОСОБА_1 вих. № 10 від 27.01.2014 року, за змістом якого, посилаючись на рішення виконкому Новотроїцької селищної ради № 101 від 06.11.2013 року, КП «Новотроїцьке будинкоуправління» направило ОСОБА_1 вимогу з`явитись до КП «Новотроїцьке будинкоуправління» у строк до 20.02.2014 року щодо укладання нового (або продовження строку попереднього) договору схоронності житла. У разі неявки договір схоронності житла буде розірвано з виселенням із житла.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони, кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.3 пункту 5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

При цьому, відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Системний аналіз положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Судом встановлено, що окремий письмовий договір між Позивачем та Відповідачем не укладався, сторонами це визнається.

Щодо посилання позивача на обов`язок відповідача сплачувати витрати за надані послуги з теплопостачання на підставі договору зберігання/схоронності безхазяйного майна.

Главою 66 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором зберігання (схоронності) одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договір зберігання (схоронності) укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.(статті 936 - 938, 953).

Позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження факту проживання чи наявності права власності, інших речових прав відповідача ОСОБА_1 щодо квартири номер АДРЕСА_2 , у період з 15.10.2016 року по 09.04.2019 року, за який заявлені вимоги про стягнення заборгованості.

Будь-яких клопотань щодо цього від Позивача до суду не надходило.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами, відповідно до ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 з 06.06.2001 року зареєстрована в будинку АДРЕСА_3 , а позивач не надав доказів, що відповідач у період з 15.10.2016 року по 09.04.2019 року проживала за адресою квартира номер АДРЕСА_2 , користувалась у цей період послугами з теплопостачання на підставах, встановлених законом або договором, тому відсутні підстави стверджувати, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання.

З огляду на це, суд не приймає до уваги посилання позивача, як на доказ, що відповідач 27.02.2012 року в картці споживача особисто підтвердила наявність Договору схоронності безхазяйного майна з правом користування квартирою АДРЕСА_2 та зазначила свої персональні дані як відповідального квартиронаймача.

Докази щодо укладання нового/або продовження строку дії попереднього договору схоронності майна з відповідачем, починаючи з 27.01.2014 року (дати направлення КП «Новотроїцьке будинкоуправління» листа ОСОБА_1 ) по дату звернення позивача з цим позовом до суду, позивачем суду не надано та у матеріалах справи відсутні.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_1 є власником спірного житла, або володіє ним на підставі договору оренди чи іншого договору та була споживачем послуг з теплопостачання, які надаються ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Волновахаміжрайтепломережа», у період з 15.10.2016 року по 30.09.2019 року.

У зв`язку з цим, згідност.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору не підлягають відшкодуванню.

На підставі ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст. ст.3, 4, 12, 19, 76-77, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук