Провадження №2/523/3955/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманова І.М.

за участю секретаря судового засідання - Нестеренко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 третя особа: Перший Суворовський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі ТОВ) звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Перший Суворовський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з під арешту.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 14.02.2012 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, згідно якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором від 05.03.2003 року, укладеним між відповідачем та АТ «УКРСИББАНК». Позивач зазначає, що у зв`язку невиконанням відповідачем умов за кредитним договором № 0, іпотекоджержателем - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» 17.09.2020 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Разом з цим, власнику майна, стало відомо про наявність арештів, що фактично перешкоджає власнику розпоряджатись майном відчужувати його тощо. На підставі викладено позивач просить звільнити з під арешту квартиру АДРЕСА_1 , шляхом зняття арешту: реєстраційний номер обтяження: 33297279 та реєстраційний номер обтяження: 33297167, накладених Першим Суворовським ВДВС ОМУЮ.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву.

На адресу суду 29.07.2021 року (вх. № 22330) надійшли пояснення третьої особи Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за підписом Савченко С., згідно яких представник зазначила, що згідно даних ЄДРВП на виконання у Першому Суворовському ВДВС перебувало виконавче провадження № 20633594 з виконання виконавчого листа № 2-2800/10 виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 22.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ «УкрСиббанк» грошової суми в розмірі: 425 197 грн. 03 коп. Представник, також зазначила, що виконавче провадження знищено, відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, термін зберігання яких становить 3 роки.

Крім іншого, в поясненнях третьої особи викладено прохання щодо розгляду справи за відсутності представника третьої особи Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.37).

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальність «КЕЙ-КОЛЕКТ» в судове засідання не з`явився, разом з цим, звернувся до суду із заявою про слухання справи за відсутності представника позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.45).

Відповідач ОСОБА_1 , також звернувся до суду із заявою про слухання справи за його відсутності, в якій зазначив. що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить позов задовольнити (а.с.46)

Представник третьої особи, Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в поясненнях від 29.07.2021 року (вх. № 22330), зазначив щодо можливості розгляду справи у відсутність представника (а.с.37).

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши докази на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 05.05.2008 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 за умовами якого Банк надав Позичальнику однією сумою грошові кошти в іноземній валюті в сумі: 46 500 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути та сплачувати проценти за користування кредитом на умовах визначених договором (а.с.9-12).

Також, 05.05.2008 року ОСОБА_1 та АКБ «УкрСиббанк» уклали договір Іпотеки, предметом якого сторони визначили нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Позивач зазначає, що наразі саме він є стягувачем за даним кредитним договором, право вимоги до якого перейшло на підставі Договору Факторингу № 2, а наявність арешту на майно, власником якого є фактично позивач у справі, позбавляє останнього реалізувати свої права щодо Іпотечного майна.

Судом досліджується Договір факторингу № 2 укладений 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», згідно якого до Фактора перейшло право вимоги, зокрема за кредитним договором № 0 та договором Іпотеки, що підтверджується випискою з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги (а.с.15-20).

Також, як встановлено матеріалами справи, згідно даних ЄДРВП на виконання у Першому Суворовському ВДВС перебувало виконавче провадження № 20633594 з виконання виконавчого листа № 2-2800/10 виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 22.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , на користь АТ «УкрСиббанк» грошової суми в розмірі: 425 197 грн. 03 коп. Однак, виконавче провадження знищено, відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, термін зберігання яких становить 3 роки.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що позивач є належним стягувачем за договором, між стягувачем та боржником досягнуто домовленості щодо виконання рішення суду, однак у зв`язку із наявністю арешту виконання рішення суду неможливе, сторони надали суду заяви про підтримку та визнання позовних вимог.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2021 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ТОВ ««КЕЙ-КОЛЕКТ», право власності на яку зареєстровано 17.09.2019 року, форма власності: приватна, розмір частки: 1/1. Також, з Інформаційної довідки вбачається, що зазначена квартира обтяжена арештом, який накладено Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби ОМУЮ. Підстава: Постанова про відкриття виконавчого провадження № 20633594 від 22.06.2010 року (а.с.7-8).

З досліджених документів, вбачається, що арешт на квартиру в рамках ВП № 20633594 є таким, що накладений саме в інтересах позивача у справі ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ», який наразі є власником квартири, право власності якого зареєстровано відповідно до чинного законодавства, та який і просить зняти арешт з вищевказаної квартири для забезпечення реалізації прав власника.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та здійснює такі права на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Згідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право.

За приписами ч.ч. 1, 2, ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІУ (що діяв на час винесення постанови про арешт майна позивача) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Разом з цим, за вимогами ч. 2 ст. 50 цього Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець повинен був зазначити про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 чинного на сьогодні ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-УШ у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з- під арешту (зокрема, це підтверджується правовим висновком Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі № 6-26цс13).

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі Закону чи договору або в інший законній підставі майном, що належить боржнику.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто протиправно не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та необхідності зняття арешту за знищеними виконавчими провадженнями.

Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 76-81, 95, 247, 259, 263-265, 272, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 третя особа: Перший Суворовський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з під арешту - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 33297279. Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 20633594 видана 22.06.2010 року, видавник: Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, В-9; та реєстраційний номер обтяження: 33297167. Підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника, серія та номер: АВ 993593 від 10.02.2009 року, видавник: Перший Суворовський ВДВС ОМУЮ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.12.2021р.

Суддя: