№ 207/5909/14-ц
№ 4-с/207/12/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Подобєд О.К.

при секретарі: Пильової І.О.

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Макаренко Д.С. ,-

В С Т А Н О В И В:

16.11.2021 до суду із вказаною скаргою звернулась ОСОБА_1 , в якій проситьвизнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинрського міського управління юстиції Макаренко Д.С. щодо не зняття арешту нерухомого майна боржника- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчому проваджень № 47604966; скасувати арешт на все невизначене майно та нерухоме майно, що накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 47604966 від 20.05.2015р. державним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Макаренко Д.С. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису про обтяження: 10365392.

В обґрунтування цих вимог зазначила, що в період часу з 19.05.2015 по 25.12.2015 у Баглійському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 47604966 з примусового виконання судового наказу № 207/5909/14-ц від 27.02.2015, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Теплосервіс» боргу в сумі 2698 грн. 79 коп. В рамках виконавчого провадження № 47604966 державним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Макаренко Д.С. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2015 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , який станом на теперішній час у встановленому законодавством України порядку не скасований, застосоване державним виконавцем обтяження є чинним. Згідно листа Південно відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вих. № 10/17.16-34/36735 від 24.09.2021, виконавче провадження № 47604966 завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що не зняття державним виконавцем у виконавчому провадженні № 47604966, обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 протиправною бездіяльністю, що порушує право власника фізичної особи ОСОБА_1 .

З відзиву на скаргу, старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вбачається, що в рамках виконавчого провадження № 47604966 державним виконавцем 20.05.2015 винесена постанова, про звернення стягнення на майно боржника. Виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» Додатково повідомлено, що норма закону не передбачає зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документи стягування на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» так як судове рішення боржником виконано не було. Просила розгляну скаргу та прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

У частині першій статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 606-XIV) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною першою статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час пред`явлення позову) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналогічна за змістом норма містилась в статті 60 Закону № 606-XIV.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в період часу з 19.05.2015 по 25.12.2015 у Баглійському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 47604966 з примусового виконання судового наказу № 207/5909/14-ц від 27.02.2015, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Теплосервіс» боргу в сумі 2698 грн. 79 коп.

В рамках виконавчого провадження № 47604966 державним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Макаренко Д.С. постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2015 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , який станом на теперішній час у встановленому законодавством України порядку не скасований, застосоване державним виконавцем обтяження є чинним.

Виконавче провадження № 47604966 завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист повернутий стягувачу.

Суд дійшов до висновку про те, що вона правомірно оскаржує дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки на теперішній час виконавче провадження, завершено, виконавчий документ, повернуто стягувачу.

Отже, установивши, що ОСОБА_1 була боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого було накладено арешт на його майно, суд дійшов висновку про те, що вона правомірно оскаржує дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5»), у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт,накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

За таких обставин суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, дії державного виконавця є неправомірними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 268, 272-273, 353, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Макаренко Д.С. задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Баглійського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Макаренко Д.С. щодо незняття арешту нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 47604966.

Зобов`язати Південний відділ ДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 РНКОПП НОМЕР_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2015, винесеної в межах виконавчого провадження № 47604966дежравним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Макаренко Д.С., у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису паро обтяження: 10365392.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя О.К. Подобєд