Провадження № 2/337/1253/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Петрової А.П.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Дашко В.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 20822,60 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 07.05.2010 року. ОСОБА_1 при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АБ КБ «Приватбанк». У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 , встановлених договором зобов`язань утворилась заборгованість в сумі 20882,60 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 16939,74 грн., та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 3882,86 грн.

16.04.2021 року суддя відкрив по справі спрощене провадження з повідомленням сторін (а.с. 66).

26.07.2021 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позов (а.с. 77-93), в якому заперечила проти задоволення позовних вимог. Вказала, що вона дійсно отримувала картку в ПАТ КБ «Приватбанк» для розрахунків. Анкета-заява від 07.05.2010 року не містить істотних умов кредитного договору строку, процентної ставки. Вона не підписувала умови та правила надання банківських послуг, не знайома із умовами кредитування. Позивач змінив в односторонньому порядку розмір кредитного ліміту та відсоткову ставку. Також вона не погоджується із розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Максимальний кредитний ліміт становив 11800 грн., при тому, що банк просить стягнути тіло кредиту в сумі 16939,74 грн. За її власним розрахунком з період з 07.04.2016 по 01.01.2021 року вона здійснила поповнення картки на суму 99476,18 грн., з яких власні кошти 48002,54 грн., автоматичне погашення заборгованості 28710,49 грн., неправомірно утримані відсотки 22763,15 грн., особисті витрати 16700,24 грн.

11.08.2021 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Меркулова В.В. подала відповідь на відзив (а.с. 108-119), в якій зазначила, що зміст кредитного договору зафіксований в декількох письмових документах, підписаних відповідачем. Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 погодилась із тим, що ознайомилась із умовами та правилами надання банківських послуг, де зазначені всі суттєві умови кредитного договору. Відповідач виконувала умови кредитного договору, користувалась кредитною карткою, що свідчить про її обізнаність із умовами договору.

11.08.2021 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заперечення (а.с. 130-138), де зазначила, що на веб-сайті Банку розміщена відсутня редакція умов та правил, яка діяла в 2011 році. Докази, які долучені до відповіді на відзив, не можуть бути прийняті судом, оскільки не були подані разом із позовом.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, просив суд розглядати справу без участі його представника, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 просила суд залишити позов без задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

07.05.2010 року ОСОБА_1 на підставі письмової заяви (а.с. 16) отримала платіжну картку «Универсальна» та приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. В анкеті-заяві умови кредитування, такі як процентна ставка не зазначені.

Також, 07.05.2010 року ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування, в якій зазначено, що базова процентна ставка складає 3% в місяць, процентна ставка 4,5% в місяць (а.с. 17).

ОСОБА_1 отримувала від банку картки, вказані у долученій до справи довідці (а.с. 14).

АТ КБ «Приватбанк» змінював умови кредитування, змінюючи кредитний ліміт 20.10.2010 року до 7800 грн., 14.02.2011 року до 9800 гривень, 23.07.2011 року до 11800 грн., 01.06.2020 року до 0,00 грн. (а.с. 15).

Згідно розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складається із:

-16 939,74 грн. заборгованість за тілом кредиту;

-3882,86 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

31.08.2021 року суд за клопотанням ОСОБА_2 витребував наступні документи:

- первинні бухгалтерські документи, які підтверджують надання ОСОБА_1 кредитних коштів відповідно до умов договору про отримання кредитних коштів від 07.05.2010 року;

- виписки з регістрів бухгалтерського обліку, які підтверджують надання ОСОБА_1 кредитних коштів від АТ КБ «Приватбанк»;

- оригінал анкети-заяви від 07.05.2010 року.

Позивач надав суду пояснення про те, що видача відповідачу кредитних коштів підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_1 (а.с. 167). Також представник позивача просив суд відкласти судове засідання у зв`язку із тим, що оригінал анкети-заяви від 07.05.2010 року знаходиться в архіві Банку. (а.с. 179).

Суд двічі відкладав судові засідання 12.10.2021 та 23.11.2021 року для того, щоб надати представнику банку можливість подати до суду оригінал витребуваної анкети-заяви, проте витребуваний доказ суду наданий не був без надання будь-яких пояснень.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, посилаючись на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Тому до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України.

Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

До аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17.

В наданій суду анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відсутня будь-яка інформація стосовно виду банківських послуг, які були надані відповідачу. Тобто суд позбавлений можливості встановити, які саме правовідносини виникли між сторонами.

Звертаючись з позовом позивач зазначає, що відповідачем було отримано кредит, тоді, як матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення даного кредитного ліміту за кредитним договором № б/н від 07.05.2010 року.

Крім того, дана анкета не містить будь-якої інформації щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами. Наданий банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, в якому зазначено умови обслуговування карток Універсальна, 30 днів пільгового періоду, Універсальна, 55 днів пільгового періоду, Універсальна Contract та Універсальна Gold, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо виду отриманої позичальником кредитної картки, тому суд позбавлений можливості визначити розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

З розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховано заборгованість за відсотками, тоді як в анкеті-заяві підписаної позичальником відсутня інформація щодо нарахування відсотків.

Враховуючи дані обставини суд позбавлений можливості визначити, які саме правовідносини виникли між сторонами, розмір процентної ставки користування кредитними коштами та розмір відповідальності за порушення виконання кредитних зобов`язань.

Посилання банку на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок, виписка по рахунку та довідки про відкриття кредитного рахунку та умови кредитування є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалася кредитна картка, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутністю оригіналу самого договору, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору б/н від 07.05.2010 року, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.

Також, слід зазначити, що документи, долучені АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви, а саме довідка про зміну умов кредитування, довідка про видачу кредитних карток та виписка по картковому рахунку не містять відмітку «згідно з оригіналом», не містить назви посади особи, яка засвідчила копію, її ініціалів, прізвища та дати її засвідчення, а тому не може вважатися допустимим доказом. Також, у наведених доказів відсутні будь-які відомості щодо дати укладеного договору.

У відзиві відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що за період з 07.04.2016 по 01.01.2021 року нею було здійснення поповнення картки на загальну суму 99 476,18 грн., з яких власні кошти 48002,54 грн., автоматичне погашення заборгованості 28710,49 грн., неправомірно утримані відсотки 22763,15 грн.

Суд погоджується із доводами відповідача в частині того, що сума погашення суттєво перевищує розмір кредитного ліміту в сумі 11800 гривень.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складений 28.12.2021 року.

Суддя: А.М. Котляр