Ухвала

01 березня 2021 року

м. Київ

справа № 639/7630/15-ц

провадження № 61-2236ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до комунального підприємства «Харківводоканал», в якому просила стягнути з відповідача на її користь в якості відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду

від 21 грудня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

09 лютого 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Жовтневого районного суду

м. Харкова від 18 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року і ухвалити нове судове рішення

про задоволення її позову.

У касаційній скарзі заявниця просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції було отримано нею 11 січня 2021 року,

що підтверджується копією конверта Харківського апеляційного суду.

Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною,

строк на касаційне оскарження на підставі частини другої

статті 390 Цивільного процесуального кодексуУкраїни підлягає поновленню.

Відповідно до частини третьої статті3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі,

що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення

для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням,

при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких

не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Сума позову у цій справі про захист прав споживача є такою, що станом

на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).

Отже, ця справа відноситься до категорії малозначних згідно вимог

ЦПК України, які відповідають критерію передбачуваності.

ОСОБА_1 вказала, що у касаційній скарзі нею порушено питання

права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для неї виняткове значення

та становить значний суспільний інтерес, тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Верховний Суд, дослідивши доводи касаційної скарги, які значною мірою зводяться до незгоди з встановленими судами першої та апеляційної інстанції обставинами і висновками судів

за результатами оцінки цих обставин, мотиви й зміст судових рішень, якими на підставі встановлених у конкретній справі обставин відмовлено

у задоволенні позовупро стягнення коштів, з такими твердженнями ОСОБА_1 не погоджується та не знаходить ознак винятковості й значного суспільного інтересу при розгляді цієї справи. З вказаних вище підстав Верховним Судом не встановлено також і фундаментального значення цієї справи про стягнення коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання особи, яка подала касаційну скаргу, на випадок, передбачений підпунктом «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, є необґрунтованим, оскільки суд першої та апеляційної інстанції правильно визначили, що справа є малозначною в силу процесуального закону (пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду

від 21 грудня 2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження

рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року

та постанови Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова

від 18 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 21 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1

до комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович