Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2021 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі судового засідання Нестер К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області без фіксації технічними засобами цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору б/н від 01.12.2017 року в сумі 14611 грн. 80 коп. та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01 грудня 2017 року, ОСОБА_1 (далі - Відповідач) отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом Відповідача в заяві. У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 17 вересня 2021 року має заборгованість - 14611 грн. 80 коп., яка складається з наступного: 10544 грн. 88 коп. - заборгованість за кредитом; 4066 грн. 92 коп. - заборгованість по відсоткам. Відповідач добровільно не погашає суму кредиту, чим порушує умови договору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до поданої суду позовної заяви позивач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи .

Відповідно ч. 5 ст. 278 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України, зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням(викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Магдалинівським районним судом було надано запит до Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про надання інформації про місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 .

18 жовтня 2021 року на адресу Магдалинівського районного суду надійшла інформація від Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але інформацією щодо місця її проживання, Магдалинівська селищна рада не володіє.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно розписки, ОСОБА_1 отримала копію позовної заяви з додатками 11 жовтня 2021 року.

Також, на офіційному сайті Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, «Судова влада» ОСОБА_1 було повідомлено про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд приходить до наступного.

01.12.2017 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг.

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, представник АТ «Акцент-Банк» посилався на те, що з метою укладання кредитного договору № Б/Н з АТ «Акцент-банк» та отримання кредитної картки відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву від 01.12.2017 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Відповідно до Статуту АТ «Акцент-банк» (нова редакція) рішенням загальних зборів учасників від 22.04.2019 року змінено найменування з Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк» на Акціонерне товариство «Акцент-Банк». АТ «Акцент-Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «Акцент-Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань ЗАТ «Акцент-Банк»

При цьому, Умови та Правила надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-банк» відповідачем ОСОБА_1 не підписувалися, а копію кредитного договору № Б/Н позивач взагалі не надав.

У доданому позивачем витязі з Умов та правил надання банківських послуг тип «А-Банку» зазначається, як Акціонерне товариство, в той час як на момент підписання анкети-заяви 01.12.2017 року «А-Банк» був Публічним акціонерним товариством, що підтверджується відбитком печатки банку на Анкеті-заяві та Статутом АТ «Акцент-Банк» (нова редакція).

У даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua/terms) та додані до позивної заяви змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (01.12.2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (17.09.2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Тому, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

У вказаній копії Анкети-заяви, наданій банком, не зазначено розмір встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку наданому відповідачу, немає відмітки на який період, які саме кредитні картки видавалися та під які відсотки. Крім того, позивачем не надано суду доказів видачі відповідачу взагалі будь якої банківської картки.

Одночасно доданий витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», який є невід`ємною частиною кредитного договору, не можна вважати складовою кредитного договору, так як невідомо, які саме кредитні картки діяли на момент укладення кредитного договору з відповідачем, які він отримав, відповідно невідомо які саме тарифи банку діяли на той час.

Доказів про те, що 01.12.2017 року АТ «Акцент-Банк» надав ОСОБА_1 кредитні кошти нічим не підтверджується, відсутня інформація в кредитному договорі, в якому була зазначена вказана сума, розрахунки, умови нарахування процентів, комісії та штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Приймаючи до уваги, що Банком не доведено належними доказами у справі, що ОСОБА_1 дійсно отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, оскільки вказані суттєві умови кредитного договору - сума кредиту та яка саме видавалася кредитна картка (і чи видавалася взагалі) є суперечливими в наданій банком Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-банку та заявленими вимогами, не доведені обставини кредитної заборгованості ОСОБА_1 на загальну суму 14611 грн. 80 коп., на які банк посилається як на підставу своїх вимог, у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк».

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що в задоволенні позову АТ «Акцент-Банк» відмовлено судові витрати в розмірі 2270 грн. 00 коп. необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 549, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 76, 80, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.А.Ковальчук