ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Київ

справа № 369/13990/20

провадження № 22-ц/824/310/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Невідомої Т.О.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року у справі за заявоюТовариство з обмеженою відповідальністю «Крем-1» про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

встановив:

У листопаді 2020 року заявник ТОВ «Крем-1» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просив вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку площею 1,8228 га, кадастровий номер :05:001:0121, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розміщена в селі Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області.

ТОВ «Крем-1» доводи заяви мотивує тим, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №60544814 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №910/21950/15 від 10 червня 2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Боржником у даному виконавчому провадженні є ТОВ «Крем-1».

В межах зазначеного виконавчого провадження було проведено електронні торги, на яких було реалізовано належну боржнику земельну ділянку площею 1,8228 га, кадастровий номер :05:001:0121, що розташована в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Переможцем проведених електронних торгів став ОСОБА_1 .

ТОВ «Крем-1» зазначає, що торги з реалізації зазначеного вище нерухомого майна було проведено з численними порушеннями порядку їх проведення, які порушили права та інтереси товариства, як власника реалізованого майна та боржника за виконавчим провадженням, а тому ТОВ «Крем-1» має намір звернутись до суду з позовом провизнання недійсними результатів електронних торгів.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до переходу права власності на об`єкт нерухомого майна, що був реалізований на відповідних торгах, спочатку до переможця торгів, а в подальшому і до інших осіб, що зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі, у випадку задоволення позову, та потребуватиме додаткових зусиль та витрат від заявника для фактичного виконання відповідного судового рішення, тому просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2020 року заяву ТОВ «Крем-1» про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 1,8228 га, кадастровий номер :05:001:0121, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розміщена в селі Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області.

В апеляційній скарзі АТ «Укрексімбанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Крем-1».

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт посилається на те, що заявником не було доведено обґрунтованих підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не надано суду відповідних належних доказів, також з матеріалів заяви судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам товариства. Більш того, матеріали справи не містять доказів про те, що відповідачі вчиняють активні дії щодо відчуження нерухомого майна чи мають намір його відчужити.

Апелянт також зазначає, що ТОВ «Крем-1» було подано декілька однакових заяв щодо обставин, які виникли під час примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили та стягувачем за яким є АТ «Укрексімбанк», а отже вирішення вказаних заяв прямо впливає на права та інтереси банку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вжиті заходи не співмірні з позовними вимогами, оскільки його право власності заявником не оспорюється.

АТ «Укрексімбанк» та заявник ТОВ «Крем-1» належним чином повідомлялися про час розгляду справи, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Судом встановлено, що в листопаді 2020 року заявник ТОВ «Крем-1» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, яка подана ним до подання позовної заяви. Посилаючись на те що, 16 вересня 2020 року ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги з численними порушеннями порядку їх проведення, на яких було реалізовано земельну ділянку належну йому на праві приватної власності, тому заявник просив вжити заходів забезпечення позову до подачі заяви, бо має на меті подати позов до суду про визнання недійсними електронних торгівз реалізації нерухомого майна (земельної ділянки) належної заявнику, що входило до складу лоту №439211.

Постановлюючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «Крем-1», суд виходив з того, що забезпечення позову буде достатньо ефективним запобіжником від негативних дій по ускладненню виконання гіпотетичного рішення суду про задоволення вимог позову.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи (ч.2 ст.149 ЦПК).

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом вказаних норм, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови ПВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Як вбачається з матеріалів справи, власником спірного нерухомого майна у вигляді земельної ділянки площею 1,8228 га, кадастровий номер :05:001:0121, є ОСОБА_1 , який став переможцем електронних торгів, при цьому правомірність набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку заявником не оспорюється і заявник не зазначає у заяві про можливе заявлення вимог та яких саме до ОСОБА_1 , а відтак накладення судом арешту на належне йому майно, за відсутності до нього вимог, порушує його права, як власника майна, передбачені законом.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував і постановив помилкову ухвалу.

З огляду на приписи ст.376 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування ухвали судді першої інстанції про накладення арешту на спірну земельну ділянку та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви у зв`язку із відсутністю підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст.149 ЦПК України з огляду на відсутність посилань у заяві ТОВ «Крем-1» на наявність майбутнього спору з власником майна ОСОБА_1 щодо правомірності набуття останнім права власності на земельну ділянку.

Окрім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень станом на час розгляду справи апеляційним судом, ТОВ «Крем-1» не подано позову до суду про подачу якого останній вказує у заяві про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Крем-1» про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді :