Номер провадження: 22-ц/813/4881/21
Номер справи місцевого суду: 523/2625/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Суворовська державна нотаріальна контора у м.Одесі, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року, ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Суворовська державна нотаріальна контора у м. Одесі, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який в подальшому уточнила та просила суд визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , на автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, технічний паспорт автомобіля від 03.06.1988 року ( НОМЕР_1 ); визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІНН НОМЕР_2 ), право власності в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , на автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_5 .

Заповіту після себе померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не залишив.

Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді:

-1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ;

-автомобіль марки Тойота - Краун, 1977 року випуску, технічний паспорт автомобіля від 03.06.1988 року ( НОМЕР_1 );

-автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_6 , які своєчасно в шестимісячний термін після смерті спадкоємця звернулися до Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі із заявами про прийняття спадщини.

В свою чергу, ОСОБА_6 написав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь її з ним малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 виник спір щодо обсягу і порядку розподілу спадкового майна, - іншого засобу захистити порушене право на спадщину малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окрім, як шляхом звернення до суду, немає.

Позивачка вказує про те, що відповідно до ст.60, ч.1 ст.70 СК України, Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 і є спадковим майном.

Також позивачка вказує про те, що враховуючи відмову ОСОБА_6 від спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на користь її з ним малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - останній є таким, що прийняв спадщину у вигляді:

-1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ;

-автомобіль марки Тойота - Краун, 1977 року випуску, технічний паспорт автомобіля від 03.06.1988 року ( НОМЕР_1 );

-автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

На підставі вказаного, позивач просить суд задовольнити її позовні вимоги.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року позов ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,треті особи: ОСОБА_4 , Суворовська державна нотаріальна контора у м.Одесі, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_4 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 на автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, технічний паспорт автомобіля від 03.06.1988 року ( НОМЕР_1 ) та на автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2020 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Суворовська державна нотаріальна контора у м.Одесі, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року та прийняти постанову про відмову ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у задоволенні її позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання, призначене на 16.12.2021 року, з`явились представник позивача ОСОБА_7 та представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_8 , інші сторони у справі до суду не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Також, від Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі надійшла заява про розгляд справи, призначеної до розгляду на 16.12.2021 року о 14:00 год без їхньої участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 13.08.2019 р. ОСОБА_5 , дід малолітнього ОСОБА_3 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №8491 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина у вигляді:

- 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 ;?

- автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, технічний паспорт автомобіля від 03.06.1988 року ( НОМЕР_1 );

- автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 першої черги за законом є: дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_6 .

Спадкоємці померлого ОСОБА_5 звернулися до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявами про прийняття спадщини.

Державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі заведена спадкова справа № 822/2019 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.14) та спадковою справою, яка міститься в матеріалах справи (а.с.47-79).

В свою чергу, ОСОБА_6 написав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 4216 (а.с.15).

В матеріалах справи міститься розпорядження Суворовської районної адміністрації від 05.12.2019р. про надання дозволу на вчинення правочину щодо укладення та підписання договору про поділ спадкового майна від імені малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого Спадкоємці виявили бажання поділити спадкове майно, а саме:

- ОСОБА_1 , 1947р.н., спадкує автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, технічний паспорт автомобіля від 03.06.1988 року ( НОМЕР_5 ), та автомобіль марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_6 , 1972р.н., спадкує 1/2 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 73,9 кв.м.

ОСОБА_10 , батько малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виявив бажання передати спадкове майно своєму малолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Тому, Суворовською районною адміністрацією надано дозвіл ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_11 на вчинення правочину щодо укладення та підписання від імені малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , договору про поділ спадкового майна, яке залишилось після ОСОБА_5 , 1941р.н.; надано дозвіл ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_2 на вчинення правочину щодо прийняття у спадщину 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 від імені малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зобов`язано ОСОБА_6 надати в Суворовську райадміністрацію ОМР (65025, м. Одеса, пр. Добровольського, 106) копію укладеного договору (а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач на підставі наданих суду доказів довела ті обставини, на які вона посилається у позові як на підставу своїх вимог. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу унеможливлює оформлення спадкових cправ у нотаріальному порядку.

Однак, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, якій починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.66 Закону України „Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Відповідно ч.1 ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у подальшому - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 470; 24-753/0/4-13, у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

В поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилається на те, що заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року не відповідає вимогам законності та обгрунтованості з огляду на наступне. Так, апелянт зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце судових засідань, а тому не могла з`явитися у судові засідання, а також скористатися правом на відкладення розгляду справи до закінчення карантину та надати відзив на уточнений позов, що на її думку є підставою для скасування рішення суду першої інстанції згідно пункту 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України. Апелянт вважає, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, оскільки суд невірно визначився з позовними вимогами, які підлягали розгляду (первинні або уточнені), та розглянувши уточнену позовну заяву, взагалі не дослідив та не встановив, що є предметом позову, чи дійсно між відповідачем та позивачкою існує спір щодо обсягу і порядку спадкового майна та в чому він полягає, натомість ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовної заяви і дійшов помилкового висновку, що існують перешкоди для оформлення спадкових cправ у нотарільному порядку у зв`язку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотарільному порядку, чим безпідставно порушив принцип диспозитивності розгляду справи, шо є безумовною підставою для його скасування.

ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі також зазначає, що висновок суду стосовно складу спадкового майна та кола спадкоємців не відповідає обставинам справи, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, з огляду на наступне. Апелянт зазначила, що після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить:

- ј частина квартири АДРЕСА_1 ;

- Ѕ частина квартири АДРЕСА_2 ;

-1/2 частина автомобіля марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;

- автомобіль марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, технічний паспорт автомобіля від 03.06.1988 року, НОМЕР_1 .

Спадщину прийняли три спадкоємці, а саме: ОСОБА_1 , як дружина померлого, його малолітній онук ОСОБА_3 , на користь якого син померлого ОСОБА_6 відмовився від спадщини та онук ОСОБА_4 , що підтверджується їх заявами, поданими до державної нотаріальної контори ум. Одесі.

Таким чином, на думку апелянта кожен зі спадкоємців, зокрема малолітній ОСОБА_3 , має право в порядку спадкування за законом на:

1/12 частину квартири АДРЕСА_1 (із рахунку ј частина: 3 спадкоємців);

1/6 частину квартири АДРЕСА_2 (із рахунку Ѕ частина: 3 спадкоємців);

1/6 частину автомобіля марки DACIA LOGAN, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (із рахунку Ѕ частина: 3 спадкоємців);

1/3 частину автомобіля марки Тойота-Краун, 1977 року випуску, технічний паспорт автомобіля від 03.06.1988 року, НОМЕР_1 (1 : 3 спадкоємців).

На вказані посилання апелянта, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №8491 (а.с.13).

Відповідно до копії спадкової справи, наявної в матеріалах справи № 822/2019 року відносно майна померлого ОСОБА_5 , з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулись ОСОБА_1 , дружина померлого, ОСОБА_6 , син померлого, який відповідно до поданої заяви відмовився від отримання належної йому за законом частки спадкового майна на користь свого сина ОСОБА_3 , 2012 року народження, ОСОБА_2 , невістка померлого, яка звернулась в інтересах свого малолітнього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який є онуком померлого ОСОБА_5 . З огляду на вказане вбачається, що спадщину прийняли три спадкоємці, а саме: ОСОБА_1 , як дружина померлого, його малолітній онук ОСОБА_3 , на користь якого син померлого ОСОБА_6 відмовився від спадщини та онук ОСОБА_4 .

Разом з тим, звернувшись до суду із даним позовом, ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 належним відповідачем визначила - ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 , який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , просила суд першої інстанції залучити в якості третьої особи.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2020 року ОСОБА_4 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, що на думку апеляційного суду є порушенням вимог діючого цивільно-процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 42, 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача (відповідачів), пред`явлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

Правовими наслідками задоволення судом позову є зобов`язання відповідача (відповідачів) як особи, до якої позивачем пред`являється матеріально-правова вимога, вжити заходів до вчинення дій, утримання від вчинення дій та усунення обставин, що призвели до порушення, невизнання чи оспорювання права або охоронюваного законом інтересу шляхом, зазначеним у резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорювання його прав, свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами) та вказати на спосіб їх відновлення.

Отже, суд першої інстанції не врахував той факт, що ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 та повинен виступати у справі в якості відповідача, а не третьої особи яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, оскільки він має беззаперечне право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 на рівні з іншими спадкоємцями у вказаній справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №761/30025/16-ц, у постанові Верховного Суду (ВС/КЦС у справі №352/382/18 від 30 квітня 2020 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не встановив коло усіх спадкоємців померлого та не залучив їх до розгляду справи у суді першої інстанції, оскільки як вже зазначалось вище, ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за правом представлення та повинен був залучений у справі в якості належного відповідача, а не третьої особи, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості такого залучення на стадії апеляційного провадження.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, порушивши при цьому права іншого спадкоємця за законом ОСОБА_4 .

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2020 року клопотання ОСОБА_1 про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року задоволено частково.

Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Суворовська державна нотаріальна контора у м.Одесі, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

В решті клопотання ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Згідно із ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуюче наведене, з урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума відстроченого судового збору, пов`язаного із поданням апеляційної скарги у розмірі 3783 грн.,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 травня 2020 року скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , Суворовська державна нотаріальна контора у м.Одесі, Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 суму відстроченого судового збору, пов`язаного із поданням апеляційної скарги у розмірі 3783 грн.,60 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят три ) гривні 60 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28.12.2021 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С.Комлева

С.М.Сегеда