Справа № 171/2239/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Харченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Власником даної квартири є спадкодавець ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 вказує, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2019 року за її заявою встановлено факт спільного проживання з її матір`ю ОСОБА_2 .

Посилається на те, що вона звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за законом, однак постановою від 17.08.2020 року нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері через те, що вона не може надати оригінал документу, яким підтверджується право власності спадкодавця на квартиру.

Вказує, що крім неї ніхто не звертався до нотаріуса для прийняття спадщини, тому вона є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 .

Зазначає, що у зв`язку з вищенаведеним вона не може реалізувати своє право на отримання спадкового майна і тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Просить визнати за нею право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 27.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року за клопотанням представника позивача у приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Богомолова В.І. витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 20.01.2021 року за клопотанням представника позивача з Комунального підприємства «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» та з Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Апостолівської міської ради витребувано відомості щодо власника квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Нивотрудівської сільської в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати за їх відсутності, не заперечує проти позовних вимог, викладених у позовній заяві.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9, 55).

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2019 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області про встановлення факту спільного проживання без реєстрації спадкодавця та спадкоємця на момент відкриття спадщини задоволено. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час відкриття спадщини (а.с.10-11, 66-67).

З копії свідоцтва про право власності на житло від 14.11.1994 року встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. зв.б. 18, 27).

16.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Богомолова В.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.51).

З довідки виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради від 04.05.2018 року № 533 встановлено, що згідно запису погосподарської книги № 9 особовий рахунок № НОМЕР_2 за 2011-2015 року за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_2 , 1932 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті разом з нею зареєстрованих не було (а.с.56).

З копії свідоцтва про народження № НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої є ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с.58).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 08.07.1983 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.59).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 16.05.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена 16.05.2018 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомоловим В.І., номер у спадковому реєстрі 62420705, номер у нотаріуса 62/2018 (а.с.62).

Постановою приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Богомоловим В.І. від 17.08.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що спадкоємець не може надати оригінал документу, який підтверджує право власності спадкодавця на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.68).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.01.2021 року № 241654251, а саме квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що відомості стосовно вказаного нерухомого майна відсутні (а.с.77).

З довідки Комунального підприємства «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» від 27.01.2021 року № 816/21 встановлено, що згідно архівних даних та реєстраційних книг станом на 01.01.2013 року власником квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 14.11.1994 року (а.с.78).

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно п.1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

За приписами п.п. 4.14, 4.15, 4.16, 4.17 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як встановлено судом ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом строк.

Постановою приватного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що спадкоємець не може надати оригінал документу, який підтверджує право власності спадкодавця на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Таким чином судом достовірно встановлено, що спадкодавець дійсно був власником вищевказаної квартири, а тому вказане нерухоме майно входить до складу спадщини.

Зі змісту ст.ст.15, 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23) зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачем такий спосіб захисту свого порушеного права як визнання права власності в порядку спадкування за законом є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права позивача, а тому може бути застосований судом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому позов у підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-82,89,95,247,258-259,264-265,273,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 02.03.2021 року.

СуддяЛ. І. Кодрян