Провадження № 2-о/755/747/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді - Хромової О.О.

при секретарі - Кошель М.А.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника Сухомлинової Н.І.

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Томчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис на строк шість місяців щодо ОСОБА_3 , яким визначити такі тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити

ОСОБА_3 наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), та інших місць відвідування ОСОБА_1 (середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 201 за адресою: м. Київ, бульв. Перова, 14а; місця роботи ОСОБА_1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіл Хаб», за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 5); особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву обґрунтовує тим, що з 11 травня 2019 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 . Ще до народження дитини ОСОБА_3 декілька разів бив її, у січні 2020 року після чергового побиття вона зробила судмедекспертизу, проте до поліції не зверталась, побоюючись загострення конфліктної ситуації. Однак у серпні 2020 року, перебуваючи на 20-21 тижні вагітності, чоловік побив, через що вона потрапила до лікарні з загрозою викидня. Після цього випадку ОСОБА_3 перестав бити дружину, однак після народження сина ситуація значно ускладнилась. Починаючи з літа 2021 року подружні відносини між ними значно ускладнились, ОСОБА_3 почав вести себе дуже агресивно, погрожувати їй та її рідним фізичною розправою та відібранням дитини. Після чергової сварки та побиття, 19 липня 2021 року вона забрала дитину та втекла з дому до своїх батьків. Заявником та її матір`ю були написані заяви в поліцію. Через погрози родини чоловіка, про те, що вони відберуть дитину, ОСОБА_1 звернулася за допомогою до служби захисту дітей та 17 листопада 2021 року переїхала з дітьми до кризової кімнати. 23 листопада 2021 року вона звернулася до відділу поліції із заявою, в якій повідомила, що за адресою проживання сім`ї ОСОБА_3 проживають особи, які вже декілька років нелегально проживають в Україні та батьки чоловіка також не мають жодних документів на проживання, через що їм загрожує депортація.

Оскільки родині чоловіка повідомили, хто був заявником, тиск на неї значно посилився, вона турбується за своє життя та життя своїх дітей, оскільки отримує регулярні погрози вбивством. На даний час розглядається справа про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сухомлинова Н.І., заявлені вимоги про обмежувальний припис підтримали повністю, просили суд їх задовольнити. Додатково зазначили, що ОСОБА_3 зловживає своїми батьківськими правами, оскільки останній звертається до відповідних органів для отримання дублікату свідоцтва про народження сина з метою отримання дозвільних документів щодо перебування на території України. Заявник та члени її родини, а саме: син та донька, позбавлені спокійного та нормального життя внаслідок дій з боку кривдника ОСОБА_3 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник - адвокат Томчук М.В., у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували, просили відмовити у її задоволенні. Зазначали, що смс повідомлення дійсно були направлені заявнику, але це було спричинено внаслідок провокацій з боку заявника, яка забороняє бачитись із спільною дитиною. Будь-яких викликів до поліції з приводу домашнього насильства або іншіх неправомірних дій ОСОБА_3 не отримував. Заявник перешкоджає бачитись з спільним сином, тому заінтересована особа планує подати заяву про розшук дитини та звернутися до Служби у справах дітей та сім`ї. Реальної небезпеки для заявника не має. Відповідних адміністративних чи кримінальних справи з приводу дій ОСОБА_3 внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань не було, доказів протилежного не подано. Вимога про заборону листування, переговорів тощо із завником порушить батьківські права ОСОБА_3 , оскільки у сторін є спільний син. Дружина до кризової кімнати не зверталась, а 07 серпня 2021 року заінтересованої особи не було на території України, про що свідчать відповідні відмітки у паспорті.

Відповідно до частин першої, другої статті 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу не пізніше 72 годин після подання заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, заінітересованої особи та представника заінтересованої особи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов таких висновків.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до частин другої та третьої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України (частина восьма статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»; 4) опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_7 11 травня 2019 року зареєстрували шлюб.

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Крім того, у ОСОБА_1 є ще дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

З долученої до матеріалів заяви роздруківки телефонної переписки прослідковується факт постійного психологічного тиску ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , постійні погрози з боку чоловіка фізичною розправою.

З листа Броварського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області від 09 серпня 2021 року № 16450/109/1300/24-21 вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до відділення поліції із заявою щодо неправомірних дій з боку чоловіка ОСОБА_3 . Було встановлено, що заінтересована особа перебуває за межами України, а саме переїхав до Молдови, а тому на даний момент опитати таку особу не можливо.

З листів Броварського районного управління поліції Національної поліції України Головного управління національної поліції в Київській області від 30 серпня 2021 року

№ 16921/109/1300/0121 та від 09 вересня 2021 року № 17692/109/1300/0421 вбачається факт звернення ОСОБА_1 до відділення поліції із заявами від 07 серпня 2021 року та 20 серпня 2021 року.

16 серпня 2021 року Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації розглянула заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо запобігання та протидію домашньому насильству з боку чоловіка ОСОБА_3 . Копії заяв перенаправлено до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві, Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб та Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації для вжиття заходів в межах повноважень.

З листа Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 листопада 2021 року № та листа Київського міського центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департаменту соціальної політики від 02 грудня

2021 року № 051/043-112-зв вбачається, що ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували у Кімнаті кризового реагування для осіб, що постраждали від домашьного насильства та/або насильства за ознакою статі Київського міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству з 17 листопада 2021 року по 25 листопада 2021 року.

Відповідно до довідки від 20 листопада 2021 року № 8 ОСОБА_1 з 02 травня

2019 року по даний час працює на посаді бухгалтера у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Стіл Хаб».

Згідно із висновком експертного дослідження від 24 січня 2020 року

№ 043-95-2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді синців, які відносяться до легких, оскільки відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігаються у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоровя). Зі слів ОСОБА_1 у висновку зазначено, що 23 січня 2020 року приблизно о 01:00 ОСОБА_3 руками наносив удари по голові, мобільним телефоном по голові, остання падала на підлогу, відмічалась короткочасна втрата свідомості. По медичну допомогу не звертался. Скарги на біль в місцях ушкоджень, головний біль, головокружіння, нудоту.

З консультаційного висновку спеціаліста від 16 серпня 2021 року, ренгтенографії шийного відділу хребта з функціональними пробами від 11 серпня 2021 року, Магнітно-резонансної томографії шийного відділу хребта Цецхладзе Ю.В. від 13 серпня 2021 року вбачається, що заявник має певні розлади у стані здоров`я.

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17 грудня 2021 року

№ 41236 ОСОБА_1 звернулась із заявою до органу поліції про заподіяння заявнику тілесних ушкоджень чоловіком.

Частинами другою-четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно із частиною шостою статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Суд вважає, що наведені ОСОБА_1 фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви письмовими доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог заявниці, можливість їх задоволення та необхідність вжиття відповідних заходів реагування, визначених законом. Також судом приймаються до уваги та проведено оцінку ризиків (вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення) у поведінці кривдника. Доводи заінтересованої особи про те, що такий захід тимчасового обмеження прав кривдника як заборона листування, телефонних переговорів або контактування з ОСОБА_1 обмежить батьківські права ОСОБА_3 , є необгрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Предметом даного спору є особисті відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Участь батька у вихованні спільної дитини сторін не є предметом даного спору, і такий спір, у разі наявності, розглядається в іншому порядку шляхом подання окремої заяви.

Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, а саме: вчинення домашнього насильства, суд, дійшов висновку про наявність обґрунтованих ризиків продовження вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці, тому слід видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до частини третьої статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави.

Вимогами частини четвертої статті 350-6 ЦПК України визначено, що рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_3 , задовольнити.

Встановити обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно громадянина ОСОБА_3 , шляхом:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), та інших місць відвідування ОСОБА_1 , а саме:

середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 201 за адресою: м. Київ, бульв. Перова, 14а;

місця роботи ОСОБА_1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіл Хаб», за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 5;

- особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Інформація про учасників:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа (Кривдник): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 фактична адреса: АДРЕСА_3 .

Про видачу обмежувального припису кривднику не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2021 року.

Суддя О.О. Хромова