Справа № 172/836/21
Провадження № 2-к/191/2/21
У Х В А Л А

іменем України

28 грудня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.,

за участю секретаря Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання Відділу реєстрації народжень управління ЗАЦС адміністрації міського округу «Місто Калінінград», заінтересована особа: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання і виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,-

встановив:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Відділу реєстрації народжень управління ЗАЦС адміністрації міського округу «Місто Калінінград», заінтересована особа: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання і виконання на території України рішення Московського районного суду м. Калінінграда Російської Федерації від 09 червня 2020 року про встановлення факту визнання батьківства відносно ОСОБА_1 та внесення змін в актовий запис про її народження від 12.10.2009 року, складену виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно зі ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року, така Конвенція застосовується у відносинах України, зокрема, з Російською Федерацією.

При цьому, на теперішній час для України діють положення Конвенції (в редакції 1993 року) та Протокол до неї від 1997 року.

Так, на підставі п. «а» ч. 1 ст. 51 Конвенції 1993 (Визнання і виконання рішень) кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, установ юстиції по цивільних і сімейних справах.

За ч. 1 ст. 52 Конвенції 1993 (Визнання рішень, що не підлягають примусовому виконанню) винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін і, що вступили в законну силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в законну силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 54 Конвенції 1993 (Порядок визнання і примусового виконання рішень) клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених ст. 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Як встановлено судом, рішенням Московського районного суду міста Калінінград Російської Федерації від 09.06.2020 року, встановлено факт визнання батьківства відносно ОСОБА_1 та внесено зміни в актовий запис про її народження від 12.10.2009 року, складену виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.

Зазначене рішення набрало законної сили 10.07.2020 року.

Рішення суду про встановлення факту батьківства є таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Подане до суду клопотання про визнання рішення, що не підлягає примусовому виконанню іноземного суду на території України повністю відповідає вимогам, зазначеним в ст.ст. 471-472 ЦПК України, з урахуванням особливостей, визначених ст. 464-468 ЦПК України.

Враховуючи те, що умови, передбачені Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах дотримані, клопотання в частині визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 260, 471-473 ЦПК України, суд

П о с т а н о в и в :

Клопотання Відділу реєстрації народжень управління ЗАЦС адміністрації міського округу «Місто Калінінград», заінтересована особа: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання і виконання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити.

Визнати на території України рішення Московського районного суду міста Калінінград Російської Федерації від 09 червня 2020 року у справі №2-1263/2020, яким встановлено факт визнання батьківства відносно ОСОБА_1 та внесення змін в актовий запис про її народження від 12.10.2009 року, складену виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області.

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Г. В. Бондаренко