головуючий у суді І інстанції Українець В.В.
провадження № 22-ц/824/4150/2021
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати

з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лисюка Михайла Олександровича на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї, з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року роз`єднано позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї, про позбавлення батьківських прав передано на розгляд Вижницькому районному суду Чернівецької області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Лисюк М.О. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вказану ухвалу про передачу справи на розгляд Вижницькому районному суду Чернівецької області, ухвалити нове судове рішення, яким направити справу до Солом`янського районного суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в одному провадженні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лисюка М.О. в частини оскарження ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року про роз`єднання позовних вимог у справі, - повернуто особі, яка її подала.

Апеляційна скарга мотивована таким.

Звертаючись з позовом до Солом`янського районного суду міста Києва, позивач зазначав про дотримання ним встановлених статтею 28 ЦПК України правил територіальної юрисдикції (підсудності) справи про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Місце проживання позивача збігається з місцем його реєстрації у Солом`янському районі міста Києва, а в позові заявлено дві вимоги: про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, що надає позивачу право на підставі частини 16 статті 28 ЦПК України обрати між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа.

Роз`єднуючи позовні вимоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вказані позовні вимоги є неоднорідними. Посилаючись на вказану вище ухвалу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підсудність цієї справи в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав Вижницькому районному суду Чернівецької області, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Враховуючи, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачем у Солом`янському районі міста Києва та перебуває на утриманні позивача, третя особа Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї, зареєстрована теж у Солом`янському районі міста Києва, свідки, на покази яких посилається позивач, також мешкають у місті Києві, апелянт вказує, що неправомірна передача справи на розгляд Вижницькому районному суду Чернівецької області призведе до ускладнення розгляду справи, збільшення судових витрат на поїздки, і аж ніяк не сприятиме своєчасному розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подано.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї, з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві зазначено адресу відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 (а.с. 2).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання, доданого до позовної заяви, місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Отже, судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною вище адресою.

Згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно із статтею 28 ЦПК України визначено перелік справ підсудність яких можлива за вибором позивача.

Відповідно до частини 16 статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як вбачається з змісту статті 28 ЦПК України, позов про позбавлення батьківських прав не входить до переліку справ, підсудність яких, крім визначеної законом (частина 1 статті 27 цього Кодексу), може бути також визначена за вибором позивача.

Положення статті 28 ЦПК України не можуть бути застосовані при визначені підсудності позову про позбавлення батьківських прав, отже не можуть бути застосовані і, зокрема, положення частини 16 статті 28 ЦПК України, можливість вибору позивача до якого суду звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав, - відсутня, оскільки підсудність такої справи визначена законом.

Таким чином, з аналізу зазначених статей вбачається, що справи про позбавлення батьківських прав розглядаються за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача, згідно зі статтею 27 ЦПК України.

Таким чином, колегія апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції оскаржувану ухвалу про передачу справи на розгляд Вижницькому районному суду Чернівецької областіпостановлено із дотриманням правил підсудності.

Щодо доводів позивача про те, що місцем проживання позивача та її неповнолітньої дитини, свідків, на покази яких посилається позивач, у місті Києві, тому передача справи на розгляд Вижницькому районному суду Чернівецької області призведе до ускладнення розгляду справи, збільшення судових витрат на поїздки, і аж ніяк не сприятиме своєчасному розгляду справи, то колегія апеляційного суду звертає увагу на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» … Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Обставини на які посилається позивач хоча і є дуже вагомими для позивача, але не передбачені статтею 28 ЦПК Україною як підстава для надання позивачу можливості вибору до якого суду звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав.

А розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Враховуючи викладене, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року залишається без змін.

Керуючись статтями 31, 187, 367, 369, 374, 375, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лисюка Михайла Олександровича залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Є.М. Суханова

А.С. Сержанюк