Єдиний унікальний номер: 378/753/21
Провадження № 2/378/274/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ставище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою (а. с. 3-8, 67- 71) звернулась ОСОБА_1 , з посиланням на те, що з січня 1991 року, вона ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочала свою трудову діяльність в колективному сільськогосподарському підприємстві «ТІКИЧ» (колгосп Праця Леніна) с. Брилівка Ставищенського району Київської області, про що було зроблено відповідний запис в трудовій книжці колгоспника, виписаної 15 серпня 1996 року. В тому ж році вона подала заяву про прийняття її в членство КСП. Заяву було розглянуто та задоволено.

14 червня 1995 року Брилівською сільською радою було передано КСП «ТІКИЧ» у колективну власність земельну ділянку площею 1205.0 га для сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акта на право колективної власності на землю від 10.08.1995 року, з метою подальшого її паювання.

20.03.1996 загальними зборами КСП «ТІКИЧ» створено комісію по паюванню землі в підприємстві та вирішено питання про затвердження списку пайовиків, які мають право на середню земельну частку.

Її (позивачку) до списку пайовиків станом на 20.03.1996 року включено не було.

Водночас, КСП «ТІКИЧ» (протокол №2 від 19.12.1997 року, протокол №2 від 24.09.1998 року, протокол №3 від 26.03.1999 року, протокол №2 від 01.02.2000 року) розглядалися питання про затвердження додаткових списків осіб, які були пропущені при внесені в основний список осіб, що мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності даного підприємства.

Її (позивачку) до вказаних додаткових списків також включено не було та не було видано їй земельного сертифікату.

На час видачі сертифікатів та початку процедури розпаювання вона (позивачка) була неповнолітньою, а її батьки не звернули уваги, що були порушені її права як члена КСП.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в пайовому фонді КСП «ТІКИЧ» с. Брилівка Білоцерківського району Київської області в розмірі 1,9 в умовних кадастрових гектарах землі вартістю 10218,00 грн. із земель резерву та запасу, які відносяться до Ставищенської селищної ради.

Ухвалою суду від 1 листопада 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною, розгляд справи призначено в порядку загального провадження (а. с. 74).

Ухвалою суду від 6 грудня 2021закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду (а. с. 116).

В судове засідання позивачка та її представник не прибули, до суду представник позивачки подав заяву про розгляд справи у їх з позивачкою відсутність (а. с. 123).

Представник відповідача Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача (а. с. 124), надіслав до суду відзив (а.с. 83-85), зазначивши наступне. На підставі рішення Брилівської сільської Ради народних депутатів 14.06.1995 КСП «Тікич» передано у колективну власність 1205.0 га землі в межах згідно з планом, що підтверджується державним Актом на право колективної власності на землю. У списку осіб, що мають право на середню земельну частку та в додаткових списках до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Тікич» позивачка не значиться. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.06.2003 № 899-IV та п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Відповідно до пункту 3.1. Статуту КСП "Тікич" членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку. Згідно копії паспорта ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент видачі КСП "Тікич" 10.08.1995 Державного акту на право колективної власності на землю позивачці було 15 років, а отже згідно Статуту за віком не могла бути членом КСП "Тікич". Протоколом № 2 загальних зборів КСП "Тікич" від 20.03.1996 затверджено Списки осіб, що мають право на середню земельну частку. Згідно записів трудової книжки колгоспника, заповненої 15.08.1996 на ОСОБА_3 , позивачку лише 10.07.1996 було прийнято в члени КСП "Тікич", тобто після розпаювання, а отже право на частку землі ( пай) в даному підприємстві вона не набула.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи вказане управління повідомлене належним чином (а. с. 122), представник даного управління подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника третьої особи (а. с. 98).

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що 10.07.1996 року позивачка ОСОБА_1 (до одруження Мороз) була прийнята на роботу різноробочою в КСП «ТІКИЧ» та цього ж дня прийнята в члени даного КСП, що підтверджується копією трудової книжки № НОМЕР_1 запис № 1 (а.с.13-14). Згідно архівної довідки КУ « Ставищенський селищний трудовий архів» Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області № 01-43/1 від 23.07.2021 року позивачка в 1996 році відпрацювала в даному КСП людиноднів липень -31, серпень 31, вересень 27 (а.с.17).

10.08.1995 року КСП «ТІКИЧ» було видано державний акт на право колективної власної на землю серії КВ, відповідно до якого вказаному підприємству передано в колективну власність на підставі рішення Брилівської сільської ради народних депутатів від 14.06.1995 року 1205,0 га землі. Вказаний державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 (а.с. 49, 50-51).

Рішенням загальних зборів КСП «Тікич від 20.03.1996 року було затверджено списки осіб, що мають право на середню земельну часку (пай) в даному підприємстві (а. с. 15-16).

Відповідно до листа відділу № 4 Управління в Білоцерківському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області від 27.10.2021 удержавному фонді документації відділу №4 за номером 1996 МФ 23 КИСТ 000022 обліковується науково-технічна документація по паюванню земель, переданих в колективну власність КСП «Тікич» Ставищенського району; до списку членів даного КСП, які мають право на земельну частку (пай), ОСОБА_3 не включено (а.с. 72).

До уточненого списку осіб, які були пропущені при внесенні в основний список осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Тікич», ОСОБА_4 також не включена.

Відповідно до відмітки в трудовій книжці (а. с. 11-13) та відмітки в паспорті (а. с. 9 зв.) прізвище позивачки з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_5 » змінено на підставі свідоцтва про одруження від 04.09.1999 року.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою, другою статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК(2768-14). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державног оакта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку(пай).

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) в разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Як зазначено вище, розпаювання земель КСП «ТІКИЧ» відбулося в 1995 році, державний акт на право колективної власної на землю КСП «Тікич» було видано 10.08.1995 року.

Позивачка в члени КСП «ТІКИЧ» була прийнята лише 10.07.1996 року, тобто вже після видачі даному підприємству державного акту на право колективної власної на землю, що не дає їй права у відповідності до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» на отримання земельного паю.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання за позивачкою права на земельну частку (пай).

Керуючись ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року), ст. 16 ЦК України, ст. 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Дата складення повного рішення: 28 грудня 2021 року.

Суддя Н. М. Марущак