Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Свої вимоги мотивував тим, що 30 січня 2008 року між позивачем та відповідачем, як власником квартири АДРЕСА_1 укладено договір на обслуговування будинку і прибудинкової території. Однак з серпня 2018 року відповідач не в повному обсязі сплачує кошти за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 8 614,04 грн., крім цього 308,47 грн. - інфляційні втрати та 229,24 грн. - три проценти річних. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 8 614,04 грн., інфляційні втрати за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 308,47 грн., три проценти річних за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 229,24 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

30 січня 2008 року між позивачем та відповідачем, як власником квартири АДРЕСА_1 укладено договір на обслуговування будинку і прибудинкової території (а.с. 9, 10).

Згідно розрахунку заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у відповідача за період з 01 серпня 2018 року по 01 грудня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 8 614,04 грн. (а.с. 11).

Згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 інфляційні втрати становлять у розмірі 308,47 грн., три проценти річних - 229,24 грн. (а.с. 12).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 серпня 2018 року по 01 грудня 2019 року у розмірі 8 614,04 грн.

За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ч. 1 ст. 2 якого предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач) (ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не виконує зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого за період з 01 серпня 2018 року по 01 грудня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 8 614,04 грн.

Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги.

Тому з урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 серпня 2018 року по 01 грудня 2019 року у розмірі 8 614,04 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 308,47 грн. та три проценти річних за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 229,24 грн.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Тому за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року з урахуванням суми заборгованості та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 308,47 грн.

Також судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке.

За прострочення зобов`язання щодо оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року з урахуванням суми заборгованості три відсотки річних становить у розмірі 229,24 грн.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 308,47 грн. та трьох процентів річних за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 229,24 грн., підлягають задоволенню повністю.

Позивач просить про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

08 січня 2020 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ШЕНЛІ» було укладено договір № 3-20 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 13-15, 16).

Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує детальним описом виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 18), актом виконаних робіт за лютий 2020 року по договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08 січня 2020 року (а.с. 19, 20-22), випискою банку за 30 квітня 2020 року (а.с. 23).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення витрат з оплати правової допомоги повністю у розмірі 1 500,00 грн.

З урахуванням викладеного позовні вимоги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій підлягають задоволенню повністю: стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», , юридична адреса: 02081, вул. Дніпровська Набережна, 25-б, м. Київ, заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 серпня 2018 року по 01 грудня 2019 року у розмірі 8 614,04 (вісім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 04 коп., інфляційні втрати за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 308 (триста вісім) грн. 47 коп. та три проценти річних за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 229 (двісті двадцять дев`ять) грн. 24 коп. Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», , юридична адреса: 02081, вул. Дніпровська Набережна, 25-б, м. Київ, витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 2 102 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 319, 322, 526, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», , юридична адреса: 02081, вул. Дніпровська Набережна, 25-б, м. Київ, заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 серпня 2018 року по 01 грудня 2019 року у розмірі 8 614,04 (вісім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 04 коп., інфляційні втрати за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 308 (триста вісім) грн. 47 коп. та три проценти річних за період з 01 серпня 2018 року по 01 лютого 2020 року у розмірі 229 (двісті двадцять дев`ять) грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», , юридична адреса: 02081, вул. Дніпровська Набережна, 25-б, м. Київ, витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», , юридична адреса: 02081, вул. Дніпровська Набережна, 25-б, м. Київ, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто два) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна