ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/720/21 Справа № 199/1742/20 Головуючий у першій інстанції: Спаї В. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Слуцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 23.11.2019 року, зареєстрований в реєстрі за №8180, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 34 188,94 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що про існування відкритого щодо неї виконавчого провадження вона дізналася у березні 2020 року, коли на її домашню адресу місця проживання було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2020 року з метою стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 34188,94 грн. Так позивач дізналася, що стягнення заборгованості у зазначеному виконавчому провадженні проводиться на підставі саме виконавчого напису нотаріуса. Позивач вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 23.11.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №8180, незаконним, протиправним та таким, що не підлягає виконанню. Як зазначено в самому оскаржуваному виконавчому написі, при його вчиненні приватний нотаріус Гамзатова Аліна Анатоліївна керувалась статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Дійсно, до зазначеного Переліку постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни, якими нотаріусам надано можливість вчиняти виконавчі написи, за якими можливо проводити у безспірному порядку стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Однак, відповідачем при зверненні до нотаріуса за виконавчим документом, а також самим нотаріусом при вчиненні останнього, не було враховано той факт, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, яка набрала законної сили 22.02.2017 року та була визнана законною і залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662, а зокрема в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який і містить пункт 2, яким керувався нотаріус. Посилання на зазначений судовий акт було розміщено у постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, що затверджує Перелік. Таким чином, на переконання позивача, виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 23.11.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №8180 було вчинено поза наданими законом нотаріусам повноваженнями. Також, в обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначає, що зазначені в оскаржуваному виконавчому написі вимоги відповідача є спірними. Як зазначається позивачем, жодних листів від ТОВ «Вердикт Капітал» протягом 2019-2020 років позивачу не надходило, а отже при зверненні до нотаріуса відповідач не міг належним чином підтвердити безспірність своїх вимог. 13.03.2020 представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП №61038149 та вперше побачив оригінал виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 23.11.2019 року та документи, які знаходяться у матеріалах виконавчої справи. Тому, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 23.11.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №8180 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал заборгованість у розмірі 34188,94 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2020 у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 23.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №8180, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 34188,94 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 23 листопада 2019 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8180, яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Вердикт Капітал», , заборгованість за кредитним договором №630009139 від 05 серпня 2013 року 33538,94 грн., та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 650,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61038149 від 22.01.2020, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №8180 від 23.11.2019 (а.с. 6).

Приватному нотаріусу, для вчинення виконавчого напису, було надано виписку з особового рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, копію анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банк на укладення договору про комплексне обслуговування фізичних осіб та додаток до зазначеного Договору (викладені у простій письмовій формі), витяг з Єдиного реєстру боржників від 23.11.2019, заява про вчинення виконавчого напису від 09.11.2019 за Вх. №13890109, реєстр відправлення поштової кореспонденції Укрпошти (а.с. 187-198).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлено Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, Постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши, що вчиняючи 23 листопада 2019 року виконавчий напис №8180, приватний нотаріус Гамзатова А.А. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яка на той час вже була нечинною згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, визнання виконавчого напису, вчиненого 23 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал заборгованості у розмірі 34188,94 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, представлена приватному нотаріусу виписка з особового рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 не дозволяє зробити висновок щодо безспірності суми боргу, оскільки не містить розрахунку заборгованості; у виписці лише констатовано факт наявності заборгованості та її розмір (а.с. 189); докази отримання боржником кореспонденції, у звязку з оформленням виконавчого напису, суду не надані.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною 23 листопада 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №8180, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 33538,94 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650,00 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова