Справа № 570/218/21
Номер провадження 2/570/574/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження та в порядку заочного розгляду) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12.06.2015 року у справі №569/5122/15-ц було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Додатково вказує на те, що відповідачем зазначений розмір аліментів не сплачує, чим ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, свідомо не виконує рішення суду. У зв`язку із несплатою аліментів у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 01.01.2021 року складає 72 695,45 грн. З огляду на зазначене позивачка була змушена звернутись до суду з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 52 204, 42 грн., та стягнути з нього судові витрати та витрати на правову допомогу.

Позивачка не з`явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Представник позивачки не з`явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка та її представник проти такого вирішення справи не заперечують.

Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, керуючись вищезазначеним та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12.06.2015 року у справі №569/5122/15-ц було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до довідки Рівненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) №60487 від 31.12.2020 року станом на 01.01.2021 року становить 72 695,45 грн.

За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2018 р. справі № 759/9457/15-ц зазначив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Відповідно до розрахунку, який надала позивачка, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 72 695, 45 грн., що не перевищує суму боргу.

Водночас, позивачка просить про стягнення пені у розмірі 52 204, 42 грн., оскільки постановою державного виконавця від 04.10.2020 на відповідача накладено штраф у розмірі 20 491, 03 грн., а тому просить стягнути різницю між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З системного аналізу норм права слідує, що стягненню підлягає пеня за несвоєчасну сплату аліментів, яка не може перевищувати розмір 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а відповідно до частини 3 даної статті неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Відповідач не навів суду доказів, які б могли слугувати підставою для зменшення розміру пені, який просить стягнути позивачка на її користь. Також відповідачем не надано ніяких підтверджуючих документів, які слугували б підставою для відмови у стягненні пені.

Тому, аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення заявленого позову в частині вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат з відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу позивачкою надано копію договору про надання правової допомоги, додаткової угоди до договору, попередній розрахунок витрат на надання правової допомоги, акт виконаних робіт з яких вбачаються найменування послуг та вартість робіт, зокрема в розмірі 1500 грн.

Враховуючи, що позивачка надала суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та квитанцію про оплату послуг з надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне задоволити вимогу про стягнення понесених судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь:

? ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 52 204, 42 грн.; 1500 грн. судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу), а всього 53 704 (п`ятдесят три тисячі сімсот чотири) грн. 42 коп.;

? Рівненського районного суду Рівненської області за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Рівненській області / Рівненський район / 22030101, Код отримувача( ЄДПРОУ): 38012494 Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Номер рахунку(IBAN): UA0017295, Код класифікації доходів бюджету: 22030101 Призначення платежу: *;101;______(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України), сума - 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець: АДРЕСА_2 )

Суддя Красовський О.О.