Справа № 453/950/20 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/3006/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м.Львів

Справа № 453/950/20

Провадження № 22ц/811/3006/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Сколівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Сколе 12 жовтня 2020 року у складі судді Микитина В.Я.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на малолітню дитину шляхом зміни способу їх стягнення,-

встановив:

5 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернувся з цим позовом. Просить зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, та зменшити розмір аліментів та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі - у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 до нього ( ОСОБА_3 ) про стягнення аліментів на дитину та одного із подружжя. Вирішено стягувати з нього (позивача) на користь відповідача аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4 , у частці від заробітку - у розмірі ј частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви, а саме: з 30 вересня 2014 року і до досягнення сином повноліття. Стверджує, що його звільнено з роботи, він офіційно не працює, має тимчасові заробітки. Крім того, він (позивач) зареєстрував інший шлюб, у якому має двоє дітей, які перебувають на його утриманні. Просить позов задовольнити.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2020 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі - у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що позивач нічим не аргументував відсутність можливості працевлаштуватись. Згідно запису в трудовій книжці позивач звільнений з роботи за власним бажанням. Наявність у ОСОБА_3 дружини та двох дітей не є підставою для обмеження її (відповідача) сина на матеріальне забезпечення шляхом отримання 1/4 частки від доходу батька. Вказує, що позивач не приймає участі у вихованні дитини. Стверджує, що наявність іншої сім`ї у позивача не є підставою для зменшення аліментів. Вказує, що має на утриманні маму, яка є інвалідом. Зазначає, що через вік дитини і інвалідність матері вона (позивач) не може влаштуватись на високооплачувану роботу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 19 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на сина ОСОБА_4 , у частці від заробітку - у розмірі ј частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Встановлено, що після ухвалення цього рішення ОСОБА_3 втратив офіційний заробіток, офіційно не працює, має тимчасові заробітки.

22 серпня 2015 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 . У нього у цьому шлюбі є двоє дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При постановленні рішення суд першої інстанції посилається на постанову Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), у якій зазначено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Вказує, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.

Судом зазначено, що ст. 192 цього Кодексутільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом.

Судом вказано, що матеріальний стан позивача після присудження до стягнення з нього аліментів на малолітнього сина змінився у зв`язку із відсутністю стабільного офіційного заробітку та знаходження на утриманні ще двох малолітніх дітей від другого шлюбу.

На підставі цього, суд першої інстанції прийшов до висновку про зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення з позивача на сина, у обраний спосіб, - шляхом зміни способу їх стягнення, зокрема, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Встановлено, що неповнолітній син сторін проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 цього Кодексу).

Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 цього Кодексу - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (Конвенція ООН ч.ч. 1, 2 ст. 27 «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття мають обоє батьків.

Згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан.

Встановлено, що позивач працював у ФОП ОСОБА_8 та звільнений за власним бажанням, що стверджується записом у його трудовій книжці

Про розмір своїх доходів позивач доказів не надав.

Відповідно до ст. 192 СК України підставою для зменшення визначеного розміру аліментів може бути лише значне погіршення матеріального становища їх платника.

Є встановленим, що син сторін перебуває на утриманні матері.

Позивач є працездатним, доказів про те, що він не може надавати коштів на утримання дитини він не надав.

Позивачем не надано доказів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів у розумінні ст. 192 СК України.

Колегія суддів, з урахуванням встановленого, приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись: ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення з нього аліментів у користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі - у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 2 березня 2021року.

Головуючий

Судді