Справа № 351/2119/20
Номер провадження №2/351/192/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_2 . Померлій на підставі державного акту на право власності на землю, серії ІV-ІФ №016092, виданого 12.04.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №92, належала земельна ділянка, площею 0,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підвисоцької сільської ради.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом вищезазначеної земельної ділянки став син померлої, ОСОБА_3 , який проживав з померлою на час відкриття спадщини та вступив в управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 .. Спадкоємцем за законом стала позивачка.

В зв`яку із тим, що державний акт був виданий після смерті бабусі позивачки та відсутній оригінал правовстаовлюючого документу, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Снятинської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, просили позов задоволити, про що подав до суду заяву.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_2 , слідує, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, Серія ІV-ІФ №016092, належить земельна ділянка площею 0,74 га, що розташована на території Підвисоцької сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_4 батьками останнього записано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки №01-18/162 від 10.07.2020 р. виданої Підвисоцькою сільською радою, на день смерті ОСОБА_2 , 1931 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована АДРЕСА_1 , в даному господарстві були зареєстровані: син ОСОБА_4 , 1953 р.н., невістка ОСОБА_6 , 1953 р.н., внука ОСОБА_7 , 1981 р.н., внука- ОСОБА_5 , 1986 р.н. Заповіт від імені померлої ОСОБА_2 не посвідчувався в Підвисоцькій сільській раді. Господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , виданого на ОСОБА_4 , слідує, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки №01-18/163 від 10.07.2020 р. виданої Підвисоцькою сільською радою, на день смерті ОСОБА_8 , 1953 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований АДРЕСА_1 , в даному господарстві були зареєстровані: дружина ОСОБА_6 , 1953 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1986 р.н., зять ОСОБА_9 , 1983 р.н., внук ОСОБА_10 , 2004 р.н., внук ОСОБА_11 , 2006 р.н. Заповіт від імені померлого ОСОБА_4 не посвідчувався в Підвисоцькій сільській раді. Господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір.

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_5 слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про одруження Серія І-НМ ОСОБА_9 та ОСОБА_5 05.06.2004 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_12 » присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ».

З довідки від 15.10.2020 р. №125/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори слідує, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена спадкова справа за № 56/2020 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №98 від 08.10.2020 р. згідно поданих документів та заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину-спадкоємцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , після якого спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав її син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ,- є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 12.10.2020 р. №124/02-31 відмовлено ОСОБА_1 , жительці с. Підвисоке, Снятинського району Іван-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку площею 0, 74 га., що розташована на території Підвисоцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,74 га. передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №016092, виданого 12.04.2001 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №92, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,74 га. передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №016092, виданого 12.04.2001 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №92, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський