ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/98/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» Тимощука Я.О.про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» суму збитків у розмірі 15 054 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 272 грн. 48 коп., 3 % річних в розмірі 303 грн. 55 коп., та судовий збір в розмірі 2 102 грн.

23.09.2021 р. до суду звернувся представник позивача із заявою про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу правову допомогу в розмірі 7 964 грн. 84 коп.

Про намір подати дану заяву було зазначено в позові від 04.11.2020 р. Заява подана 23.09.2021 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі, причини неявки відповідача не відомі.

Виходячи правил ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч.3 ст. 270 ЦПК України)

Представник позивача Тимощук Я.О. у своїй заяві просить стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 964 грн. 84 коп.

В позові, зазначаючи, про витрати на професійну правничу допомогу, заявник посилається на те, що між ТОВ «Котон Текстиль» та ТОВ «Емерджекс Аутсорсінг» укладено договір щодо надання юридичних послуг у даній справі.

Вбачається, що представник позивача Тимощук Я.О., який приймав участь у справі діє на підставі довіреності від 01.10.2020 р.

Відповідно до довіреності від 01.10.2020 р., ТОВ «Котон Текстиль» уповноважує, ряд осіб, зокрема Тимощука Я.О. бути законними і повноважними представниками в судах щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (а.с.49-41)

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано довіреність ТОВ «Котон Текстиль» від 01.10.2020 р.; копію акту № КTN/12-08-20/002 здачі-прийому наданих послуг складеного 12.08.2020 між ТОВ «Емерджекс Аутсорсінг» та ТОВ «Котон Текстиль»; рахунок ТОВ «Емерджекс Аутсорсінг» №TN/12-08-20/002 від 12.08.2020 на оплату юридичних послуг на суму 7 964 грн. 84 коп.; копію платіжного доручення №2919 від 27.08.2020 р. на суму 7 964 грн. 84 коп.

Разом з тим, позивачем не додано жодного належного доказу, того, що Тимощук Я.О., який представляє інтереси позивача на підставі довіреності від 01.10.2020 є адвокатом. Тобто відсутні докази надання професійної правничої допомоги саме адвокатом.

Крім того, позивачем не додано відповідного договору про надання правничої допомоги укладеного між ТОВ «Котон Текстиль» та ТОВ «Емерджекс Аутсорсінг». При цьому, також, відсутні докази того, що особи визначені довіреністю надають правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги укладеного між позивачемта ТОВ «Емерджекс Аутсорсінг» або за дорученням останнього.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Враховуючи викладене, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення та відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.270 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» Тимощука Я.О.про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Котон Текстиль» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА