КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/948/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/8037/18

03 березня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Олійника В.І.

- Желепи О.В.

при секретарі - Климчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Боровика Ігоря Васильовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Савицького О.А., у цивільній справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про визнання недійсними рішень загальних зборів та статуту,-

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСББ «ТСББ «Комфорт» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ТСББ «Комфорт» заборгованість за надані комунальні та інші послуги за квартиру НОМЕР_3 у розмірі 34 974,51 грн., з яких: заборгованості - 13 639,94 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги - 15 393,82 грн., 3% річних від простроченої суми - 810,00 грн., пеню - 4 122,75 грн.; заборгованість за надані комунальні та інші послуги за гаражний бокс № НОМЕР_1 у розмірі 7 510,61 грн., з яких: заборгованості - 4 711,46 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги - 2 563,15 грн., 3% річних від простроченої суми - 236,00 грн.; заборгованість за надані комунальні та інші послуги за нежитлове приміщення НОМЕР_4 у розмірі 44 417,48 грн., з яких: заборгованості - 22 663,89 грн., інфляційні втрати за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги - 20 393,59 грн., 3% річних від простроченої суми - 1 360,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 25.04.2001 року рішенням загальних зборів співвласників, створено та зареєстровано ОСББ «ТСББ «Комфорт».

Відповідач проживає та є власником квартири НОМЕР_3 , гаражного боксу № НОМЕР_1 та нежитлового приміщення НОМЕР_4, які знаходяться у будинку АДРЕСА_3 .

Позивачем з 2007 року відповідачу надаються житлово-комунальні послуги за квартиру НОМЕР_3 та гаражний бокс № НОМЕР_1 , що передбачено у договорі, укладеного між позивачем та відповідачем 20.05.2007 р.

При цьому, 01.03.2014 р. між ОСББ «ТСББ «Комфорт» та ТОВ «Веполь» в особі його директора ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території щодо нежитлового приміщення НОМЕР_4, яке знаходиться в будинку АДРЕСА_3 .

Оскільки у відповідача виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, яку він у добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТСББ «Комфорт» заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідач подав зустрічний позов до ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про визнання недійсним рішення загальних зборів від 06.02.2016 р. та статуту, затвердженого вказаним рішенням.

На обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначав, що 06.02.2016 року було скликано та проведено загальні збори, головою яких було обрано - ОСОБА_2 , секретарем - ОСОБА_3 . За результатами розгляду питань порядку денного рішенням загальних зборів від 06.02.2016 року, оформленого протоколом Загальних зборів від 06.02.2016 року були прийняті рішення якими: затверджено нову редакцію Статуту ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт»; затверджено звіт правління про виконану роботу за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, визнано роботу правління задовільною та затверджено план роботи ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» на 2016 рік; затверджено бюджет та розмір щомісячних платежів співвласників Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» на 2016 рік, у розмірах: 11,00 грн. за 1 кв.м. гаражного боксу, 7,65 грн. за 1 кв.м. нежитлових приміщень 1-го поверху, 13,58 грн. за 1 кв.м. нежитлових приміщень верхніх поверхів, та 4,64 грн. за 1 кв.м. квартири; затверджено звіт ревізійної комісії; обрано правління,голову правління, заступника голови, ревізійну комісію, голову ревізійної комісії ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт».

Зазначав, що у зв`язку з тим, що на загальних зборах були присутні лише 52 людини, особи яких та право власності яких - не було підтверджено, з 07.02.2016 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 самовільно, без рішення відповідного рішення правління проводять письмове опитування співвласників, шляхом збирання їх підписів. При цьому, вказане опитування проводиться без ознайомлення співвласників з проектами рішень порядку денного загальних зборів, проектом нової редакції Статуту, звітом правління про виконану роботу за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, планом роботи ОСББ на 2016 рік, бюджетом та розміром щомісячних платежів на 2016 рік, звітом ревізійної комісії ОСББ, а також кандидатурами на обрання до складу правління, ревізійної комісії, голови правління, заступника голови правління, голови ревізійної комісії.

З огляду на зазначене, вважає, що рішення загальних зборів від 06.02.2016 року суперечить вимогам Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст..ст. 6,10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій .

Посилаючись на те, що оскаржувані рішення та дії полягають у порушенні його прав, передбачених ст..19, ст.. 41 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ст..ст. 316, 317 ЦК України, ст.. 16, 30, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо непорушності права бути обраним до складу статутних органів об'єднання, вільно та на власний розсуд розпоряджатися власними грошовими коштами, недопустимості примушувати його робити те, що не передбачено законодавством, а також оплачувати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за тарифом, рівень якого відповідає розміру економічно обґрунтованих витрат на виробництво вказаних послуг.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» від 06.02.2016 року, оформлене протоколом № 2 від 06.02.2016 року;

- визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» від 17.12.2016 року, оформлене протоколом № 3 від 17.12.2016 року;

- визнати недійсною нову редакцію Статуту ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт», затверджену рішенням загальних зборів від 06.02.2016 року, оформленого протоколом загальних зборів від 06.02.2020 року.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року позов ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на корись ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» 19 195,09 грн., з яких: 3780,97 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (квартира АДРЕСА_4 ); 818,00 грн. - три проценти річних за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (квартира АДРЕСА_4 ); 3603,19 грн. - пеня за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року (квартира АДРЕСА_4 ); 1 306,01 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати за комунальні послуги за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (гаражний бокс № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3); 282, 69 грн.- три проценти річних за прострочення сплати за комунальні послуги за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (гаражний бокс № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3); 6 282,40 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати за комунальні послуги за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (нежитлове приміщення (офіс) НОМЕР_4 по АДРЕСА_3 ); 1359, 83 грн. - три проценти річних за прострочення сплати за комунальні послуги за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (гаражний бокс № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3); 1 762,00 грн. - судові витрати по сплаті судового збору.

В решті вимог позов залишено без задоволення.

Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про визнання недійсними рішень загальних зборів та статуту.

Не погоджуючись з таким рішення суду, представник ОСОБА_1 адвокат Боровик І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» та про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що фактично фізичні особи - члени правління, члени ревізійної комісії обрані на посади/до складу органів управління ОСББ без належної юридичної процедури всупереч вимогам законів України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що під час проведення загальних зборів було порушено права ОСОБА_1 , та і самим відповідачем не наведено. Крім того, вказував на те, що апеляційна скарга не містить конкретних доводів, які б свідчили про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зауважував, що відповідач під час розгляду справи погасив основну заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг, яку просив стягнути позивач, при цьому прострочив виконання такого зобов`язання, а тому суд з урахуванням ст.. 625 ЦК України, обґрунтовано стягнув інфляційні втрати, в також три відсотки річних.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Боровик І.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ОСББ «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» - Ткаченко Т.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає та є власником квартири НОМЕР_3 , гаражного боксу № НОМЕР_1 та нежитлового приміщення НОМЕР_4, які знаходяться у будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру серія НОМЕР_2 від 13.06.2002 р., свідоцтвом про право власності нежитлового приміщення серія НОМЕР_5 від 14.06.2002 р., свідоцтвом про право власності на гараж багатобоксовий серія НОМЕР_6 від 01.07.2002р.

Відповідно до рішенням від 25.04.2001 р. загальних зборів співвласників будинку АДРЕСА_3 , створено та зареєстровано ТСББ «Комфорт».

Відповідно до розділу ІІІ Статуту ТСББ «Комфорт» (затвердженого рішенням загальних зборів від 06.02.2016 р.), вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів об`єднання належать затвердження кошторису об`єднання та визначення порядку сплати, переліку, розміру внесків і платежів співвласників».

Рішенням загальних зборів ТСББ «Комфорт» від 06.02.2016 р. затверджено кошторис на 2016 рік та визначено наступні щомісячні платежі на утримання будинку та прибудинкової території в таких розмірах: для власників офісів верхніх поверхів - 11,65 грн. за м.кв., для власників офісів першого поверху - 8,09 грн. за м.кв., для власників квартир - 3,40 грн. за м.кв.; платежі на утримання підземного багатобоксового гаража в розмірі 10,31 грн. за м.кв.

17.12.2016 р. протокольним рішенням загальним зборів ТСББ «Комфорт» затверджено кошторис на 2017 рік та визначено наступні щомісячні платежі на утримання будинку та прибудинкової території в таких розмірах: для власників офісів верхніх поверхів - 11,98 грн. за м.кв., для власників офісів першого поверху - 9,14 грн. за м.кв., для власників квартир - 4,14 грн. за м.кв.; платежі на утримання підземного багатобоксового гаража в розмірі 16,07 грн. за м.кв.

ОСББ «ТСББ «Комфорт» листами від 15.01.2018 р. за № 05, від 31.01.2019 р. за № 09, від 31.01.2018 р. за №10, від 31.01.2018 р. за № 11, з розрахунком заборгованості та пропозицією сплатити борг , було направлено на адресу відповідача, проте вказані листи залишені поза увагою відповідача.

Задовольняючи частково позов ОСББ «ТСББ «Комфорт», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_3 , які були надані відповідачу, що є власником квартири НОМЕР_3 , гаражного боксу № НОМЕР_1 та нежитлового приміщення НОМЕР_4 у вказаному будинку, при цьому, останній зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг за період 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. прострочив, оскільки основну заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги сплатив вже під час розгляду справи, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ТСББ «Комфорт» підлягає стягненню заборгованість в сумі 17 433,09 грн.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, щообставини, на які посилається позивач за зустрічним позовом, як на підставу для задоволення свого позову, не знайшли підтвердження у судовому засіданні та в матеріалах справи, а тому відсутні підстави для визнання недійсним рішення загальних зборів від 06.02.2016 року та 17.12.2016 року, які оформлені протоколами загальних зборів співвласників ТСББ «Комфорт», а також статуту ТСББ «Комфорт», затвердженого рішенням загальних зборів від 06.02.2016 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, звертаючись із зустрічним позовом ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним рішення загальних зборів від 06.02.2016 р. та рішення від 17.12.2016 р., а також статут, затвердженого рішенням загальних зборів від 06.02.2016 р., посилаючись на те, що було порушено його права передбачені ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 316, 317 ЦК України, ст.ст. 30, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», щодо непорушності його права бути обраним до складу статутних органів об`єднання, вільно та на власний розсуд розпоряджатися власними грошовими коштами, не допустимості примушування його робити те, що не передбачено законодавством, а також оплачувати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за тарифом,рівень якого відповідає розміру економічно обґрунтованих витрат на виробництво вказаних послуг.

Відповідно до норм ч. ч.1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Так, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Однак, в порушення вищезазначених норм процесуального права, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що під час проведення загальних зборів ОСББ «ТСББ «Комфорт» 06.02.2016 р. та затвердженого вказаним рішенням статуту ОСББ «ТСББ «Комфорт», а також рішення загальних зборів від 17.12.2016 р. було порушено права ОСОБА_1 , матеріали справи не містятьта ним не надано.

При цьому, доводи ОСОБА_1 щодо порушення його прав ґрунтуються лише на його міркуваннях, та свідчать лише про незгоду із заявленим позивачем до стягнення з відповідача розміром заборгованості по сплаті за надані житлово-комунальні послуги.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не доведено порушення його прав оскаржуваними рішеннями та статутом, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів щодо незаконності рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог зустрічного позову, тоді як суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.

Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції погасив основну заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги, вказане підтвердив в судовому засіданні і представник позивача.

Таким чином, оскільки відповідач під час розгляду справи погасив основну заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг, яку просив стягнутипозивач, при цьому прострочив виконання такого зобов`язання, судпершої інстанції обгрунтовано вважав, що в порядку статті 625 ЦК України підлягаютьстягненню інфляційні втрати, а також три проценти річних за весь час прострочення.

Відповідно до п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України.

Суд першої інстанції, перевіривши правильність розрахунків доданих позивачем до позовної заяви,встановив, що позивач не вірно розрахував розмір інфляційних втрат, 3% річних та пені за прострочення сплати за житлово-комунальні послуг по квартирі НОМЕР_3 , гаражний бокс № НОМЕР_1 , нежитлове приміщення (офіс) НОМЕР_4 які знаходяться у будинку АДРЕСА_3 .

У зв`язку із зазначеним, судом першої інстанції здійснено розрахунок заборгованості та зроблено висновок, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 17 433,09 грн., з яких: 3 780,97 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. (квартира АДРЕСА_4 ); 818,00 грн. - три проценти річних за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. (квартира АДРЕСА_4 ); 3 603, 19 грн. - пеня за прострочення сплати за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. (квартира АДРЕСА_4 ); 1 306,01 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати за комунальні послуги за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. (гаражний бокс № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3); 282,69 грн. - три проценти річних за прострочення сплати за комунальні послуги за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. (гаражний бокс № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3); 6 282,40 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати за комунальні послуги за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. (нежитлове приміщення (офіс) НОМЕР_4 по АДРЕСА_3 ); 1 359,83 грн. - три проценти річних за прострочення сплати за комунальні послуги за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. (гаражний бокс № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3).

Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, а апеляційна скарга взагалі не містить доводів щодо незаконності рішення суду в частині стягнення з відповідача визначеної судом суми заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боровика Ігоря Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 березня 2021 року.

Головуючий: Судді: