ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/715/21 Справа № 212/2171/20 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 212/2171/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 липня 2020 року, яке постановлено суддею Чайкіним І.Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 20 липня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.02.2006 року, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії, передбачені цим договором.

У порушення умов вище вказаного договору, ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Позивачем на адресу Другої Криворізької державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора від 28.07.2018 року, та 11.09.2018 року позивачем було отримано відповідь Другої Криворізької державної нотаріальної контори, в якій повідомлено, що спадкоємицею померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1 .

23.09.2019 року позивачем було направлено лист-претензію на адресу відповідача ОСОБА_3 , яка залишилась без задоволення.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 06.02.2006 року становить 9994 грн. 95 коп., яку позивач просив суд стягнути з відповідача та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати по справі у розмірі 2 102 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

На думку представника позивача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем пропущено строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, оскільки про смерть позичальника позивачу стало відомо 25.06.2018 року, при цьому претензія кредитора до нотаріальної контори була направлена 29.07.2018 року, тобто в межах строку, визначеного ст. 1281 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06.02.2006 року ОСОБА_2 звернувся до позивача із Анкетою-Заявою, відповідно до якої ЗАТ КБ«ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ«ПриватБанк», у теперішній час АТ КБ «ПриватБанк», надав ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 6000 грн. на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, тобто до грудня 2008 року. В подальшому, 13 лютого 2014 року кредитна картка була перевипущена зі строком дії до лютого 2018 року (а.с.80).

26 липня 2017 року кредитний ліміт за кредитною карткою був збільшений до 8 000 грн. та 13 жовтня 2017 року збільшений до 10 000 грн.

Згідно свідоцтва про смерть, позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.36).

Станом на 10 листопада 2019 року заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 06.02.2006 року становить 9994 грн. 95 коп. (а.с.10-15).

Позивачем на адресу Другої Криворізької державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора від 25.06.2018 року (а.с.43).

Згідно відповіді Другої Криворізької державної нотаріальної контори від 29.08.2018 року за № 3941/0214 кредитора АТ КБ «ПриватБанк» повідомлено про те, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 дружині померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрована в АДРЕСА_1 було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.44).

23.09.2019 року позивачем було направлено лист-претензію на адресу відповідача ОСОБА_1 , яка залишилась без задоволення (а.с.45).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, відповідно до вимог частини 4 статті 1281 ЦК України, якою встановлено, що кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строк, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно з статтею 1282 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження № 14-53цс18.

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

При цьому Верховний Суд роз`яснив, що стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Як вбачається із матеріалів справи, дізнавшись в червні 2018 року про смерть боржника ОСОБА_2 позивач 25.06.2018 року направив на адресу Другої Криворізької державної нотаріальної контори претензію кредитора, у якій просив включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком в розмірі 9994,95 грн. у спадкодавця ОСОБА_2 , що свідчить про те, що позивач не порушив строків, передбачених ст. 1281 ЦК України, для пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємця Позичальника, а саме відповідача по справі.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк відповідно до вимог частини 4 статті 1281 ЦК України, якою встановлено, що кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строк, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу.

Визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість за кредитним договором нарахована позивачем станом на 10 листопада 2019 року та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 9994 грн. 95 коп.

Колегія суддів вважає, що з відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця боржника ОСОБА_2 , на користь позивача підлягає стягненню 4239,89 грн. заборгованості за Договором б/н від 06.02.2006 року, оскільки, як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, який перевірено колегією суддів, та виписки з особового рахунку боржника ОСОБА_2 , за період з 06.02.2006 року боржником ОСОБА_2 отримано 15233,98 грн. кредитних коштів, при цьому повернуто 10994,09 грн., що свідчить про наявність зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів у розмірі 4239,89 грн., виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів та фактично повернутих коштів (15233,98 грн. 10994,09 грн. = 4239,89 грн.).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 1282 ЦК України в межах вартості спадкового майна, заборгованості за кредитним договором б/н від 06.02.2006 року, яка становить 4239 грн. 89 коп. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно від задоволених позовних вимог, по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції в розмірі 996,83 грн. (а.с.55)

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1495,24 грн. (а.с.132).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 липня 2020 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», в межах вартості спадкового майна,заборгованість за кредитним договором б/н від 06.02.2006 року, яка становить 4 739 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) грн. 89 коп. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 996 (дев`ятсот дев`яноста шість) грн. 83 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1495 (одна тисяча чотириста дев`яноста п`ять) грн. 24 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: