Справа № 523/7596/21
Провадження №2-о/523/252/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.

за участі секретаря судового засідання - Єпутатової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Одеська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник подав до суду заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів а саме Договору купівлі-продажу 5/32 часток домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , який було посвідчено 13 серпня 1979 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-4596, та зареєстровано 17 липня 1980 року, Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації за №583/стр. 95 кн. 180.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т.О., якою було заведено спадкову справу зареєстровану у спадковому реєстрі за № 54238809, щодо отримання документів на спадщину, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис за № 8603.

Після смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно, а саме 5/32 часток домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало йому на підставі Договору купівлі продажу, який знаходиться у заявника.

06 квітня 2021 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, надала письмову відповідь, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , необхідно звернутись до суду, для встановлення факту належності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме факт належності ОСОБА_2 , договору купівлі-продажу, який було посвідчено 13 серпня 1979 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, за № 1-4596, в якому прізвище його батька зазначено як « ОСОБА_2 ».

Таким чином, даний факт чинить перешкоди та не дає можливості вчинення нотаріальної дії відносно об`єкта нерухомого майна.

В судове засідання заявник, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені в заяві, просив задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа Одеська міська радане з`явились, про час та місце розгляду справи судом сповіщались.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , є власником 5/32 часток домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало йому на підставі Договору купівлі продажу, який було посвідчено 13 серпня 1979 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-4596, та зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 17 липня 1980 року, за №583/стр. 95 кн. 180.

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис за № 8603, спадкоємцем першої черги за законом є його син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією спадкової справи №81/2013, від 11.03.2013 року, заведеною приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т.О., до якої заявник звернуся щодо отримання документів на спадщину, яка залишилась після смерті його батька.

06 квітня 2021 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, надала письмову відповідь, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , необхідно звернутись до суду, для встановлення факту належності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме факт належності ОСОБА_2 , договору купівлі-продажу, який було посвідчено 13 серпня 1979 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, за № 1-4596, в якому прізвище його батька, помилково зазначено російською мовою як « ОСОБА_2 », однак як вбачається з копії свідоцтва про смерть від 05 березня 2013 року, Серія НОМЕР_1 , прізвище батька заявника зазначено ОСОБА_2 , у зв`язку з чим виникла розбіжність в написанні прізвища в Договорі купівлі-продажу та в свідоцтві про смерть.

Суд встановив, що орфографічне розбіжність записів прізвища « ОСОБА_2 » та «ОСОБА_2 » в документах споріднених осіб, як наслідок міжмовних перетворень, є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько - російської міжмовної взаємодії.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті

Згідно ст.8 п.11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» всі спірні питання, що стосуються приватизації житла вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Таким чином, встановлення даного факту заявнику необхідно для реалізації його права щодо спадкового майна померлого.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що суд надано достатньо доказів, які підтверджують факт,належності ОСОБА_2 , правовстановлюючих документів.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Одеська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Договору купівлі-продажу 5/32 часток домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , який було посвідчено 13 серпня 1979 року державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-4596, та зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації, 17 липня 1980 року за №583/стр. 95 кн. 180.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя