Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2078/21
Провадження № 2/945/951/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря Жиган А.О., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ольшанської об`єднаної територіальної громади, третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського району Миколаївської області Георгієва Оксана Григорівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області через свого представника з позовом до Ольшанської об`єднаної територіальної громади, третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського району Миколаївської області Георгієва Оксана Григорівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку,що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього позивач зазначив,що його батькові, за життя належав вищезазначений житловий будинок, однак за час свого життя він не встиг здійснити державну реєстрацію права власності та отримати на власне ім`я свідоцтво про право власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача- ОСОБА_3 . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Георгієвою О.Г. від 12.10.2021року було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Отже враховуючи вищевикладене,позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав, оскільки відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, таким чином прость суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мозжерін Ю.С. не з`явилися, при цьому представник позивача подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, при цьому подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без участі його представника.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого.

У свідоцтві про народження позивача серія НОМЕР_1 в графі мати вказана ОСОБА_3 ,в графі батько ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70років.

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82років.

Як вбачається з довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 17.06.2020 року № 1210 ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ,був зареєстрований в АДРЕСА_1 . За цією адресою разом зі спадкодавцем була зареєстрована дружина ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 17.06.2020 року № 1211 ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ,була зареєстрована в АДРЕСА_1 . За цією адресою разом зі спадкодавцем був зареєстрований син ОСОБА_1 .

Як слідує з виписки з погосподарської книги виданої виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області,згідно запису №228 у погосподарській книзі №5 за адресою: АДРЕСА_1 ,знаходиться кам`яний житловий будинок загальною площею 36кв.м., житловою площею 28,0кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, що належав як голові вищезазначеного домогосподарства ОСОБА_2 до дня його смерті. Згідно запису № 0263-1 у по господарській книзі за період з 2011-2015 роки головою вищевказаного домогосподарства була зазначена ОСОБА_3 до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За інформацією КП «Миколаївське МБТІ» право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано.

Із спадкової справи № 10/2020, заведеної 15.06.2020року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області вбачається, що за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся лише її син -позивач по справі ОСОБА_1 .

Приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Георгієва О.Г. відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що не подано до нотаріального органу правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця.

Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього.

До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначений житловий будинок, яке фактично було набуто спадкодавцем на законних підставах та у незаборонений спосіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що підтвердженням належності будинку АДРЕСА_1 спадкодавцю ОСОБА_3 є лише записи в погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону україни "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952 IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

З наведеного слідує, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності ОСОБА_3 на вказаний будинок за життя.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім цього, суд бере до уваги, що визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Ольшанської об`єднаної територіальної громади, третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського району Миколаївської області Георгієва Оксана Григорівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,уродженця с.Н.Петрівське Новоодеського району Миколаївської області;паспорт серія НОМЕР_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;зареєстрований АДРЕСА_1 )право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М.Войнарівський