Справа № 545/3493/20
Провадження № 2/545/338/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Шелудякова Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лабовкіної Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначала, що вона ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який є її рідним батьком. За час життя батько заповіт не склав, після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1603 га, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Полтавського району. Вказувала, що не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, так як проживає наразі за межами Полтавського району та знаходилася у декретній відпустці по догляду за дітьми, яких у неї троє. Ураховуючи викладене просила суд, визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Полтавської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала задовольнити.

Представник Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справ за відсутності їх представника , проти задоволення позову не заперечував.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області 24.10.2017 року (а.с. 8).

Померлий ОСОБА_3 є рідним батьком позивача відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13 січня 1994 року Великобайрацькою сільською радою Миргородського району Полтавської області (а.с. 9).

ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » після одруження відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 13.10.2015 року виконавчим комітетом Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області (а.с.10).

Померлий ОСОБА_3 за час життя заповіт не склав, після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1603 га, яка розташована на території Новоселівської сільської ради, що належала померлому, що підтверджується договорами купівлі-продажу від 06.09.2016 року (а.с.11-12,13-14).

Відповідно до довідки від 10.08.2018 року Полтавська районна державна нотаріальна контора повідомила, що згідно даних Спадкового реєстру та алфавітних книг Полтавської районної державної нотаріальної контори, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась. Відомості про фактичне прийняття спадщини відсутні (а.с. 20).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийнятті спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якої передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливо судочинства.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність, якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримана розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини є проживання позивача за межами Полтавського району та наявність на утриманні трьох малолітніх дітей,а також незнання діючого законодавства.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, керуючись ч.3 ст.1270 ЦК України, а саме, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 4 - 10, 12, 13, 17, 18, 76 - 1, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263,265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_6 , додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання до Полтавської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. В. Шелудяков