Провадження № 2/686/420/21
14 червня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Приступи Д.І.,
секретаря Медвідь М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія «Проскурів» про захист честі, гідності та ділової репутації,
позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Телекомпанія «Проскурів» про захист честі, гідності та ділової репутації. Просить визнати недостовірними відомості поширені відповідачем на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» у випуску програми «Досить» в відео сюжеті «Чи є підґрунтя у передвиборчих обіцянках?». Мотивує тим, що відповідачем під час виборчого процесу був поширений спірний ролик, з метою висвітлити неправдиву інформацію про позивача як про кандидата в депутати.
В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав в повній мірі та просить позов задовольнити.
Представник відповідача в поданому відзиві на позов та в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував вказував на їх безпідставність та просив в задоволенні позову відмовити.
Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог.
Як об`єктивно встановлено судом, «Телекомпанія «Проскурів» на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» у випуску програми «Досить» в відео сюжеті «Чи є підґрунтя у передвиборчих обіцянках?» було поширено відомості про позивача.
Позивач вважаючи поширені відомості недостовірними звернувся з відповідним позовом до суду. А саме, позивач вважає такими, що не відповідають дійсності, принижують його честь, гідність та ділову репутацію наступні відомості, поширені у сюжеті:
«люди сотнями опиняються на вулиці, а ті, що залишилися по кілька місяців не отримують зарплатню»;
«бюджет недоотримує мільйони не лише через те, що підприємство скорочує штат, але й через те, що пан Собуцький, котрий на словах так дбає про Волочиську громаду приховує податки, розраховується із людьми у конвертах»;
«Людина яка балотується і не викидає на вулицю сотні людей, не приховує податки, не маніпулює суспільною думкою. Партія «За конкретні справи» наголошує, що працює на розвиток, на розбудову Хмельниччини. Вочевидь, ОСОБА_2 розуміє дещо по іншому партійні гасла, бо розбудовує власний добробут. Начхавши на людей, у той час коли працівники мають по три-чотири місяці затримки і без того мізерної зарплати, роз`їжджає на престижному мерседесі С класу за сотні тисяч доларів. А у рекреаційній зоні, поблизу санаторію Райдуга зводить величезний палац із колонами, куполами, зовні він навіть нагадує Верховну раду».
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого
2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що юридичним
складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення
позову, є сукупність таких обставин:
а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у
б) поширена інформація, стосується певної фізичної особи чи юридичної особи,
в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності
г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Згідно ч.1 ст.200 Цивільного Кодексу України, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному або паперовому вигляді.
Частиною 4 статті 14 Закону України «Про інформацію» передбачено, що поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у/ встановленому законом порядку документованої або публічно оголошуваної інформації. Інформація може існувати, як в формі фактичних тверджень, так і в формі; оціночних суджень.
Під поширенням інформації слід розуміти, як зазначено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року, опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів. масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Обов`язок доведення факту поширення інформації відповідачем покладається на позивача (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 вц 27.02.2009 року).
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у своїй постанові від 27.02.2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Водночас, пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Відповідно до абз.1 ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними
судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як таю, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Згідно ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідачів, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і не можуть бути спростовані, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка висловлена, зокрема, у рішеннях цього суду у справах «Лінгенс проти Австрії» від 8 липня 1986 року та «Українська прес-група» проти України» від 29 березня 2005 року.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд приходить до висновку про те, що наведені твердження у сюжеті можна перевірити на відповідність їх факту, відтак інформація, викладена в них, не може вважатися оціночним судженням.
Зменшення працюючих на Волочиській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес» мало місце не у зв`язку із скороченням штату, а у зв`язку із переведенням працівників на роботу у Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробізнес», Новоушицький хлібокомбінат Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробізнес».
На спростування твердження про те, що позивач «приховує податки, розраховується із людьми у конвертах», «працівники мають по три-чотири місяці, позивачем надано докази на підтвердження того у нього відсутня судимість за ст.ст. 175, 212 Кримінального кодексу України та відсутні будь-які кримінальні провадження щодо невиплати заробітної плати або несплати податків.
На спростування твердження про те, що позивач «роз`їжджає на престижному мерседесі С класу за сотні тисяч доларів» (на підтвердження чого надано скріншот із сайту auto.ria.com про вартість такого автомобіля 410 000 Є.),позивач надає докази, що він є власником автомобіля Mersedes-Benz S 550 2010 року випуску.
Згідно наданого позивачем Звіту № 275 про оцінку автомобіля MERCEDES-BENZ S 550 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість даного авто становить 826 346,00 грн.
Таким чином, поширювана інформація не підпадає під ознаки критики, не є оціночним судженням, а є недостовірною інформацією, яка призводить до нав`язування суспільству думки про Позивача як про особу, яка вчинила дії, що порушують принципи моралі та чинне законодавство і в яких фактично вбачаються ознаки злочину.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у п. 4 своєї постанови від 27 лютого 2009 року № 1, чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими с правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, і під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальноїбіопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб І підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Розповсюдження недостовірної інформації в брутальній, принизливій, непристойній формі необмеженому колу осіб створює негативний образ Позивача, формує про нього враження як про особу, яка порушує принципи моралі та чинне законодавство, що порушує гарантоване право Конституцією на повагу до честі і гідності, а також заподіює істотну шкоду діловій репутації Позивача.
У відповідності до положень ст. 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими.
Відповідно до ст.ст. 297, 299 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на звернення до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації.
Оскільки наведені твердження у сюжеті можна перевірити на відповідність їх факту, інформація, викладена в них, не може вважатися оціночним судженням.
На думку суду твердження, що вказувалися позивачем як недостовірні, спростовані належними та допустимими доказами позов підлягає задоволенню в частині визнання таких тверджень такими, що не відповідають дійсності.
В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
Натомість не підлягають задоволення вимоги про спростування поширеної інформації в ефірі телеканалу, оскільки не надано доказів про те, що спірний сюжет транслювався в ефірі телеканалу.
Керуючись ст.ст. 76, 258, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Визнати відомості поширені Товариством з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія «Проскурів» на своїй сторінці в соціальній мережі «Facebook» у випуску програми «Досить» в відео сюжеті «Чи є підґрунтя у передвиборчих обіцянках?» такими, що не відповідають дійсності, принижують та ганьблять честь, гідність та ділову репутацію Собуцького ОСОБА_1 , а саме:
«люди сотнями опиняються на вулиці, а ті, що залишилися по кілька місяців не отримують зарплатню»;
«бюджет недоотримує мільйони не лише через те, що підприємство скорочує штат, але й через те, що пан Собуцький, котрий на словах так дбає про Волочиську громаду приховує податки, розраховується із людьми у конвертах»;
«Людина яка балотується і не викидає на вулицю сотні людей, не приховує податки, не маніпулює суспільною думкою. Партія «За конкретні справи» наголошує, що працює на розвиток, на розбудову Хмельниччини. Вочевидь, ОСОБА_2 розуміє дещо по іншому партійні гасла, бо розбудовує власний добробут. Начхавши на людей, у той час коли працівники мають по три-чотири місяці затримки і без того мізерної зарплати, роз`їжджає на престижному мерседесі С класу за сотні тисяч доларів. А у рекреаційній зоні, поблизу санаторію Райдуга зводить величезний палац із колонами, куполами, зовні він навіть нагадує Верховну раду».
В решті в позові відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 25.06.2021 року.
Суддя Д.І. Приступа