Провадження №2/760/179/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_3

представника відповідача- ОСОБА_4

3-ї особи- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-я особа: ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою;

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , 3-я особа: ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою, суд

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя та визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , за яким просить виділити йому в користування кімнату розміром 21,3 кв.м., в користування відповідача - кімнати розміром 12,0 кв.м. та 9,4 кв.м.

Інші приміщення квартири залишити в спільному користуванні.

Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року вимоги позивача були роз`єднані в самостійні провадження.

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року було відкрито провадження в справі про визначення порядку користування квартирою.

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року провадження в справі було зупинено до вирішення судом спору про поділ майна подружжя та визначення часток сторін у праві власності на спірну квартиру.

Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року провадження в справі було поновлено.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що з 28 червня 1997 року перебуває в шлюбі з відповідачем.

Його позов про розірвання шлюбу перебуває в провадженні суду.

Від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час перебування у шлюбі ними була набута у власність трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 70,50 кв.м., житловою площею 42,70 кв.м., яка зареєстрована на ім.»я відповідача.

Відповідно до технічного паспорту квартира складається з 3-х кімнат жилою площею 42,7 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею 12,0 кв.м., 2-а кімната площею 9,4 кв.м., 3-я кімната площею 21,3 кв.м., кухні площею 7,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., вбиральні (поєднаної) площею 1,2 кв.м., коридору площею 12, 7 кв.м., кладової площею 1,3 кв.м.. Квартира обладнана балконом площею 0,4 кв.м., лоджією 1,6 кв.м.

Загальна площа квартира складає 70,5 кв.м.

Кожна з кімнат є ізольованою та має окремий вхід з коридору.

Вважає, що визначений ним порядок користування житловим приміщенням з відкриттям окремого особового рахунку не буде погіршувати прав та законних інтересів сторін, а навпаки, впорядкує користування квартирою з урахуванням та без порушень їх прав.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідач та її представник проти позову заперечували.

Відповідач звернулася до суду з зустрічним позовом і просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши їй у користування кімнати розміром 21, 3 кв.м. та 12.0 кв.м., балкон розміром 0, 4 кв.м. та лоджію розміром 1,6 кв.м., які нерозривно пов`язані з даними кімнатами.

Позивачу виділити кімнату розміром 9, 4 кв.м.

Інші приміщення квартири залишити в загальному користуванні.

Посилається на те, що вона проживає у спірній квартирі з серпня 2016 року разом з двома дітьми. Квартира була придбана нею 21 грудня 2016 року.

Відповідач не проживав та не проживає у вказаній квартирі, участі в утриманні квартири не приймає, комунальних послуг не сплачує.

Солом`янським районним судом м. Києва та Київським апеляційним судом спірне майно подружжя було поділено порівну по Ѕ частині кожному з них без виділення майна в натурі, у зв`язку з чим спір не був вирішений і продовжує існувати до цього часу.

Виходячи з цього, просить задовольнити зустрічний позов.

Третя особа в судовому засіданні проти первісного позову заперечував, зустрічний позов просив задовольнити.

Подав до суду пояснення, в яких зазначив, що сторони в справі його батьки.

Після придбання квартири серпні 2016 року в ній проживає мати та він з сестрою.

У 2017 році він вступив до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, тимчасово виписатися з квартири та прописатися у гуртожитку в м. Вінниці.

З серпня 2016 року і до цього часу батько майже не жив з ними, реєстрації в спірній квартирі він не має.

Починаючи з жовтня-листопада 2016 року і в подальшому кожен наступний рік позивач ходив у рейси на іноземному риболовецькому судні, які тривали по 6 місяців, за виключенням 2019-2020 року через введенні по всьому світу карантинні обмеження.

В періоди, коли батько повертався з рейсів, він деякий час (від декількох тижнів і максимально до декількох місяців) жив з ними в спірній квартирі в м. Києві, але більшу частину свого часу, що була між рейсами, він жив в інших місцях, в основному це Севастополь, Херсон, Одеса.

Приблизно в кінці червня чи на початку липня 2019 року позивач повідомив, що у нього є інша жінка, з якою він проживає в м. Бровари, забрав речі з квартири і виїхав.

З цього часу в квартирі не проживає.

В квартирі постійно проживає троє осіб та домашні тварини, яких вони перевезли з Севастополя.

У кімнаті площею 21,3 кв.м. проживають батьки та домашні тварини.

У кімнаті площею 12,0 кв.м. проживає сестра, в цій же в кімнаті розміщена велика шафа-купе, яка не поміщалася в коридорі, і де зберігається їх одяг. Крім того, там стоїть фортепіано. У зв`язку з цим, поставити додаткове спальне місце в цій кімнаті неможливо через брак місця. Ця кімната є найхолоднішою, і періодично сестра міняється з ним кімнатами.

У кімнаті площею 9,4 кв.м. проживає він. Там стоїть односпальне ліжко, робочий стіл та невелика шафа з книгами. Поставити додаткове спальне місце в цій кімнаті також неможливо через брак місця.

Крім того, двері деяких кімнат відкриваються в бік коридору, що також унеможливлює перенесення деяких меблів у вузький коридор.

Крім того, з осені 2020 року сестра також стала студенткою, тобто вони вдвох здобувають вищу освіту, і тому потребують окремих кімнат для проживання та навчання з урахуванням карантинних обмежень.

Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та часткового задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За положенням частини першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 червня 1997 року.

Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час перебування в шлюбі сторонами придбано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 70, 50 кв.м., житловою - 42, 70 кв.м.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 173787072 від 15 липня 2019 року вбачається, що квартира зареєстрована за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу № 2322 від 21 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М.

/ а.с. 6 - 11 /

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року в порядку розподілу майна подружжя за сторонами було визнано право власності на Ѕ часину спірної квартири за кожним.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року рішення суду залишено без змін.

/ а.с. 62 - 72 /

Відповідно до статей 355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що між ними існує конфліктна ситуація з приводу користування квартирою.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року « Про судову практику в справах за позовами про захист права власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі приміщення та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення є відособленими та за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі.

З плану квартири вбачається, що вона складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 12,0 кв.м., 9,4 кв.м. та 21,3 кв.м. відповідно, а всього 42, 7 кв.м.

З урахуванням часток сторін у праві власності на спірну квартиру на кожного з них приходиться по 21, 35 кв.м.

Таким чином, виходячи з рівності часток сторін у праві власності, а також враховуючи, що запропонований позивачем порядок користування жилою площею відповідає часткам у праві власності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

Що стосується зустрічного позову, суд виходить з наступного.

Як зазначено вище, частка сторін, як співвласників квартири, становить Ѕ частини, яка відповідає 21, 35 кв.м. житлової площі.

При обраному відповідачем у зустрічному позові варіанті її частка буде становити 33,3 кв.м., а позивача - 9, 4 кв.м.

Таким чином, при такому порядку користування квартирою частка позивача буде значно зменшена, а саме на 10, 0 кв.м.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 03 жовтня 2018 року в справі № 363/928/16-ц / провадження № 61-24395св 18 /, яка з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, аналіз статті 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно.

При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність.

Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Виходячи з цього, суд вважає, що в такому випадку зменшення ідеальної частки позивача є значним, суперечить закону та його інтересам, як співвласника, а тому підстави для визначення порядку користування квартирою по запропонованому відповідачем варіанту відсутні.

Керуючись ст.41 Коституції України, ст.ст. 15,16, 317,319, 321, 355-358, 383 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Первісний позов задовольнити повністю, зустрічний позов - частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 .

Виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату розміром 21,3 кв. м.

Виділити в користування ОСОБА_3 житлові кімнати розміром 12,0 кв. м. та 9,4 кв. м.

Інші приміщення: кухню розміром 7,9 кв. м., ванну кімнату - 2, 7 кв. м., вбиральню - 1,2 кв. м., кладову - 1, 3 кв.м. залишити в спільному користуванні сторін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04 березня 2021 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва