Справа № 158/2633/21
Провадження № 2/0158/678/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2021 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Поліщук С.В.,
при секретарі Степановій С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом зміни способу їх присудження,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом зміни способу їх присудження.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 16 листопада 2008р. він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 , який за рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 травня 2011р., було розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.07.2011р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, з нього стягуються аліменти на користь відповідача по справі ОСОБА_2 на утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 08.06.2011р. і до досягнення дитиною повноліття.
Також вказує, що 15.06.2013р. він уклав новий шлюб у якому у нього народилось двоє дітей син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказує, що його матеріальний стан погіршився, оскільки на даний час він не має постійного місця роботи, періодично працює по найму, його дохід носить мінливий та нестабільний характер, що призводить до виникнення заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, значні кошти витрачаються на утримання двох малолітніх дітей народжених в іншому шлюбі. Просить суд зменшити розмір стягуваних з нього за рішення суду аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
11.11.2021р. від представника відповідача по справі ОСОБА_2 адвоката Жємєлі В.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, натомість, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, для належного забезпечення її рівня життя, фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку дитини визначений судом розмір стягуваних аліментів є обґрунтованим, а тому просить в задоволенні позову відмовити в повному об`ємі. Крім того, подав до суду клопотання про розгляд даної цивільної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2021р. задоволено та постановлено перейти від розгляду справи в порядку спрощеного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
22 листопада 2021р. позивач по справі ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив у якій обставини, викладені у відзиві на позовну заяву вважає такими, що не заслуговують на увагу, просить позов задовольнити в повному об`ємі.
В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити в повному об`ємі. Представник відповідача адвокат Жємєля В.І. просив в задоволенні позову відмовити в повному об`ємі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Сторони по справі не заперечили щодо закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 грудня 2021р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Жємєля В.І. подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.05.2011р. шлюб між сторонами по даній цивільній справі, який було укладено 16.11.2008р., відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом №1731 розірвано. Рішення суду набрало законної сили (а.с. 8).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.03.2010р. вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 , батьками якої зазначені позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 (а.с. 9).
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.07.2011р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (справа №2-491/11) з позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.06.2011р. до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що у позивача по справі ОСОБА_1 станом на серпень місяць 2021р. існує заборгованість перед ОСОБА_2 по несплачених на дочку ОСОБА_5 аліментах в сумі 2015 грн. (а.с. 13).

Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. ст. 183-184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини, або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статтей 183, 184 СК України.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Так, якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Як на підставу для зміни розміру аліментів позивач посилається на погіршення його матеріального становища у зв`язку з відсутністю у нього постійного місця роботи, періодично працює по найму, його дохід носить мінливий та нестабільний характер, що призводить до виникнення заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, а також у зв`язку із створенням іншої сім`ї, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.06.2013р., за час перебування у якому у подружжя народилось двоє дітей син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 22.07.2014р., серії НОМЕР_4 від 21.12.2018р. (а.с. 10, 11, 12).

Також посилається на те, що на утримання вищевказаних малолітніх дітей він змушений нести матеріальні витрати, а також витрати на оплату комунальних послуг по утриманню житла (а.с. 17-25, 26-27).

Крім того позивач вказує, що у 2010р. він уклав договір страхування життя з участю в інвестиційному доході, відповідно до якого, у разі його смерті, вигодонабувачем за цим договором є його дочка ОСОБА_5 (а.с. 28-31).

Твердження позивача по справі ОСОБА_1 , щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у раніше визначеному рішенням суду розмірі, суд не бере до уваги, оскільки позивач є працездатною особою, утримання своїх неповнолітніх дітей є його безпосереднім обов`язком, а належних та достатніх доказів щодо неспроможності сплачувати аліменти на дитину у визначеному розмірі суду не надав. Надані позивачем докази на підтвердження заявлених ним позовних вимог (копії товарних чеків з аптеки та магазину одягу, копії платіжних доручень по оплаті комунальних послуг, договір страхування його особистого життя) суд не бере до уваги та вважає, що дані докази не доводять обставин змін в майновому стані позивача в бік погіршення.

Щодо зазначених позивачем по справі обставин, суд зазначає, що з приводу цього Верховний Суд у своєму висновку, зокрема у постановах від 16 вересня 2020 року, справа №565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 03 червня 2020 року, справа № 760/9783/18-ц (провадження № 61-702св19), зазначив, що зміна сімейного стану в зв`язку з наявністю у платника аліментів інших дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів без доведення обставини зміни матеріального стану. Відсутність постійного та стабільного заробітку платника аліментів, без підтвердження погіршення його матеріального становища не є підставою для зменшення розміру аліментів і таке зменшення не буде спрямоване на належне забезпечення дитини, відносно якої стягуються аліменти та відносно якої ставиться питання про зміну розміру стягуваних аліментів та суперечитиме її інтересам.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі положень ст. 81 ЦПК України та правових норм СК України на позивача покладається обов`язок доводити обставини наявності змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, стану здоров`я або зазначити інші випадки, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 ст.78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). Доказами для підтвердження позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини можуть бути довідки про доходи батька, кредитні договори, рішення суду та будь-які інші документи, щодо підтвердження зміни матеріального становища, тобто його погіршення.

Враховуючи встановлені обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та достатніх доказів, що могло б слугувати підставою для зміни розміру призначених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивача по справі ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 76, 80, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 181, 182-184, 192 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом зміни способу їх присудження відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

представник відповідача адвокат Жємєля Віктор Іванович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №21/440 від 30.03.2005р., юридична адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук