Провадження № 2/336/6238/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

24 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши позовну заяву та додатки що до неї додані, суддя доходить висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 5 ч. 3ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з`ясувати коло цивільних справ, які даний суд компетентний вирішувати по суті.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 року, винесеній за результатами розгляду справи № 519/77/18.

За загальним правилом відповідно до положень частини 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Слід зазначити, що ч.12 ст. 28 ЦПК України, передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Позивач обґрунтовує підстав для звернення безпосередньо до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, тим, що місцем виконання виконавчого напису є місцем проживання боржника.

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відтак, позивачем позов подано не за місцем знаходження відповідача, та не надано доказів на підтвердження того, що у даному випадку місцем виконання виконавчого напису є місце проживання боржника, оскільки доказів проведення виконавчих дій за місцем реєстрації боржника суду не надано, враховуючи, що місце виконання та місце проживання боржника не є тотожними.

Тобто у даному випадку позивачем не підтверджено, що місцем виконання виконавчого напису №219653 від 23.06.2021 є територія Шевченківського району, на підставі чого справа відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України може бути територіально підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене, позовну заяву на підставі ст. 185 ЦПК України слід залишити без руху, як таку, що подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України , та надати позивачу строк для усунення недоліків та подачі уточненої позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко