Номер провадження: 22-ц/813/6682/21
Номер справи місцевого суду: 2-7539/08
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С.Й.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого Цюри Т.В.

суддів Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01липня 2008 року

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року, ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2008 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 вича про розірвання шлюбу та розподіл майна задоволено в повному обсязі.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м, актовий запис № 378, залишивши за ОСОБА_2 прізвище чоловіка - ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на рухоме майно: автомобілі Міцубісі Пажеро, д/н НОМЕР_1 , 2005 р. вип., ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_2 , 2002 р. вип., ГАЗ 33021 212 ЗНГ, д/н НОМЕР_3 , 2005 р. вип., ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_4 , 2006 р. вип., ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_5 , 2003 р. вип., ГАЗ 33021, д/н НОМЕР_6 , 2003 р. вип., ЗИЛ 43317, д/н НОМЕР_7 , 1993 р. вип., ЗИЛ 43317, д/н НОМЕР_8 , 1993 р. вип., МАЗ 437041-280, д/н НОМЕР_9 , 2006 р. вип., МАЗ 437041-280, д/н НОМЕР_10 , 2006 р. вип., ТАТА ЬРТ 613/38, д/н НОМЕР_11 , 2004 р. вип.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно: квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені судові витрати: держмито, ІТЗ, адвокатські послуги.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнуто в прибуток держави з відповідача суму у розмірі 25,00 грн., звільнено позивачку від сплати витрат при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01липня 2008 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 20 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя скасовано, справу в цій частині передано на новий апеляційний розгляд. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2008 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року

в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без змін.

22 лютого 2021 року вищевказана справа надійшла до Одеського апеляційного суду.

26 лютого 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій останній просить суд заяву про забезпечення позову задовольнити. В інтересах ОСОБА_1 до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили: заборонити ОСОБА_2 та будь яким іншим особам вчиняти будь які дії щодо розпорядження та реалізації: квартирою АДРЕСА_4 та нежилим приміщенням кладовки АДРЕСА_5 ; нежилим приміщенням АДРЕСА_6 ; нежилим приміщенням АДРЕСА_7 ; нежилим приміщенням АДРЕСА_8 до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою АДРЕСА_4 та нежилим приміщенням кладовки АДРЕСА_5 ; нежилим приміщенням АДРЕСА_6 ; нежилим приміщенням АДРЕСА_7 ; нежилим приміщенням АДРЕСА_8 .

В обґрунтування даного клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що позивачка вживає заходи щодо продажу спірного майна, тому на його думку, невжиття заходів забезпечення позову ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду про розподіл майна

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виходячи з положень ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є рухоме та нерухоме майно, зокрема квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

При цьому, матеріали справи не місять доказів того, що предметом спору є квартира АДРЕСА_9 , з нежитловим приміщенням кладовкою №28-к, тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь яким іншим особам вчиняти будь які дії щодо розпорядження та реалізації та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) вказаною квартирою АДРЕСА_9 та нежилим приміщенням кладовки АДРЕСА_10 - є безпідставною, оскільки зазначена квартира не є предметом даного спору.

Крім того, щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь яким іншим особам вчиняти будь які дії щодо розпорядження та реалізації та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) нежилим приміщенням АДРЕСА_6 , нежилим приміщенням АДРЕСА_7 , нежилим приміщенням АДРЕСА_8 , то слід зазначити, що вказані нежитлові приміщення № 296-а, АДРЕСА_11 , № 508 в будинку АДРЕСА_12 також не є предметом спору.

У своїй заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 посилається на те, що сумісно нажите майно складається з жилих приміщень № 296-а, № 300, № 306 в будинку АДРЕСА_12 , які в наступному були переведені до нежитлового фонду та стали нежилими приміщеннями № 296-а, АДРЕСА_11 та № НОМЕР_12 в будинку АДРЕСА_12 та квартира АДРЕСА_9 , з нежитловим приміщенням кладовки АДРЕСА_13 .

Разом з тим, матеріали справи на час вирішення питання про забезпечення позову не містять докази тотожності зазначених об`єктів нерухомого майна та апеляційний суд, на час розгляду питання про забезпечення позову не спроможний встановити тотожність зазначених об`єктів нерухомого майна.

Спосіб забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 не узгоджуються з позовними вимогами позивача ОСОБА_2

ОСОБА_1 не позбавлений права та можливості обрати інший спосіб забезпечення позову, або іншим шляхом захистити порушені права.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За приписами ч. 11 ст. 153 ЦПК України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи

Відповідно до ст. 389, ст. 390 ЦПК України ухвала апеляційного суду щодо забезпечення позову підлягає касаційному оскарженню .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 42, 149, 150, 352 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01липня 2008 року- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.03.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра

Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда