КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/3185/13-ц Головуючий у 1 інстанції - Муранова-Лесів І.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1890/2021 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі: Гаврюшенко К.О.

розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року

про відмову у задоволенні скарги про визнання неправомірними дії та скасування постанови про виправлення арифметичної помилки та постанови про накладення штрафу

в справі за скаргою ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником адвокатом Мілетич Ольгою Олегівною , заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2 , на дії та рішення головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича про визнання неправомірними дії та скасування постанови про виправлення арифметичних помилки та постанови про накладення штрафу

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року визнано причини, з яких був пропущений строк для подання скарги на дії державного виконавця поважними та поновлено ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою до суду.

Відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах представником адвокатом Мілетич Ольгою Олегівною , заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2 , на дії та рішення головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича про визнання неправомірними дій та скасування постанови про виправлення арифметичної помилки та постанови про накладення штрафу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про виправлення арифметичної помилки, та постанови про накладення штрафу;

ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково вимоги скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про виправлення арифметичної помилки та постанови про накладення штрафу, внаслідок чого: визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича, щодо складання постанови про виправлення арифметичної помилки від 16 березня 2020 року в частині здійснення державним виконавцем виправлення арифметичної помилки у виконавчому документі, в п. 1 постановленої постанови про накладення штрафу від 02 липня 2019 року в рамках виконавчого провадження ВП 51039794;

скасувати частково постанову про виправлення арифметичної помилки від 16 березня 2020 року в частині здійснення державним виконавцем виправлення арифметичної помилки у виконавчому документі в п. 1 постанови про накладення штрафу від 02 липня 2019 року в рамках виконавчого провадження ВП 51039794, складену Головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в рамках виконавчого провадження № ВП 51039794;

закрити провадження за скаргою ОСОБА_1 в частині вимоги про визнання неправомірними дій Головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведа Романа Михайловича, що полягають у винесенні постанови про накладення штрафу, а також скасування постанови про накладення штрафу від 02 липня 2019 року в рамках виконавчого провадження ВП 51039794, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2 не скористалась своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області 06 жовтня 2020 року не оскаржується в частині поновлення ОСОБА_1 строку звернення зі скаргою до суду, а тому не є предметом перегляду в цій частині судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2013 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з 03 квітня 2013 року.

Відповідно до п. 3 ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів.

02 липня 2019 року головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Шведом Р.М. у виконавчому провадженні ВП №51039794 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/359/1511, виданого 03 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 53 900 грн. (а.с. 7).

З вказаної вище постанови вбачається, що головним державним виконавцем було встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів за період з 03 квітня 2013 року по 30 червня 2019 року в ОСОБА_1 станом на 30 червня 2019 року становить 107 800 грн. сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

16 березня 2020 року головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведом Р.М. у ВП №51039794 винесено постанову про виправлення арифметичної помилки: в довідках розрахунках №22103 від 02 липня 2019 року; №44742 від 29 листопада 2019 року; №48733 від 20 грудня 2019 року; №16063 від 31 січня 2020 року та №25201 від 04 березня 2020 року. В п. 1 постановляючої частини зазначеної постанови про накладення штрафу ВП №51039794 від 02 липня 2019 року, зазначивши: "За наявності заборгованості сплати аліментів в розмірі 101 800 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, накласти на боржника ОСОБА_1 штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості, а саме: 50 900 грн." (а.с. 6).

Головним державним виконавцем в зазначеній постанові було встановлено, що в довідках-розрахунках № 22103 від 02 липня 2019 року; № 44742 від 29 листопада 2019 року; № 48733 від 20 грудня 2019 року; № 16063 від 31 січня 2020 року та № 25201 від 04 березня 2020 року допущено арифметичну помилку, зокрема не враховано повторну сплату боржником 2000грн. за травень 2018 року. Крім того, в ухвалі суду по справі 359/3185/13-ц встановлено, про сплату боржником додатково коштів в сумі 2000 за січень 2018 і березень 2018 в сумі 2000грн. За наслідками арифметичної помилки допущено арифметичну помилку в постанові про накладення на боржника штрафу ВП 51039794 від 02 липня 2019 року.

Тобто, державним виконавцем у постанові про накладення штрафу від 02 липня 2019 року була допущена арифметична помилка при обрахуванні розміру штрафу за наслідками арифметичної помилки допущеної в довідках-розрахунках заборгованості зі сплати аліментів № 22103 від 02 липня 2019 року; № 44742 від 29 листопада 2019 року; № 48733 від 20 грудня 2019 року; № 16063 від 31 січня 2020 року та № 25201 від 04 березня 2020 року, яка державним виконавцем з власною ініціативи була виправлена у спосіб визначений законом.

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 зазначав, що дії державного виконавця, які полягають у внесені змін до виконавчого документа без належних на те повноважень із порушенням порядку встановленого законом, є неправомірними, а постанова про накладення штрафу має бути скасована, оскільки ухвалена на помилкових даних.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив із того, що боржник ОСОБА_1 , який в порядку, визначеному ст. 447 ЦПК України звернувся з даною скаргою до суду, не обґрунтував та не довів, що його права чи свободи були порушені внаслідок вчинення оскаржуваних ним рішень і дій державного виконавця, оскільки судом встановлено, що внаслідок таких дій сума штрафу, накладена на нього відповідно до вимог ч. 14 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження", зменшилась з 53 900 грн. до 50 900 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 18 ч. 1цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 3 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскаржувана ОСОБА_1 постанова про виправлення арифметичної помилки є правомірною та відповідає вимогам закону, а тому, державний виконавець діяв у спосіб і порядок визначений законом.

Також, звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 заявляв вимоги про скасування постанови про накладення штрафу від 02 липня 2019 року, в задоволені яких було відмовлено судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 2 цієї статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, у визначеному ст. 477 ЦПК України порядку.

Звертаючись до суду із скаргою, ОСОБА_1 не довів, що державним виконавцем було порушено процедуру, спосіб складання спірних постанов, а тому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що посилання скаржника є надуманими, посилання скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій.

Отже, враховуючи те, що вжиття заходів щодо примусового виконання рішень є обов`язком державного виконавця, а оскаржувані дії вчинені на виконання покладених на нього обов`язків, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимоги скарги в частині визнання дій державного виконавця неправомірними не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця є необґрунтованою, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені скарги.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 03 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: