Справа № 159/4062/21
Провадження № 2/159/1052/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Шергіної Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Шокот С.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 протлумачення правочину,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач) про тлумачення правочину, в якому просить витлумачити договір купівлі-продажу серії АВ І №363474, посвідчений 15.02.2000 приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Дудою Л.В., згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив 60/100 частки будинку АДРЕСА_1 , а саме: коридор 2-1 8,1 кв.м, кухню 2-2 13,1 кв.м, коридор 2-3 5,4 кв.м, ванну 2-4 4,9 кв.м, кімнату 2-2 15,3 кв.м, кімнату 2-6 18,1 кв.м, кімнату 1-4 13,8 кв.м, коридор №1 в спільному користуванні, 1/2 хліва Б-1, 1/2 хліва В-1, 1/2 погреба Т-І, 1/2 вбиральні, наступним чином: ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив 60/100 частки будинку АДРЕСА_2 , а саме: коридор 2-1 8,1 кв.м, кухню 2-2 13,1 кв.м, коридор 2-3 5,4 кв.м., ванну 2-4 4,9 кв.м, кімнату 2-2 15,3 кв.м, кімнату 2-6 18,1 кв.м, кімнату 1-4 13,8 кв.м, коридор №1 в спільному користуванні, 1/2 хліва Б-1, 1/2 хліва В-1, 1/2 погреба Т-І, 1/2 вбиральні згідно договору купівлі-продажу серії АВ І №363474, посвідченого 15.02.2000 приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Дудою Л.В..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу серії АВ І №363474, посвідченого 15.02.2000 приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Дудою Л.В., приватний нотаріус помилково вказала, що ОСОБА_1 купив у ОСОБА_3 60/100 частки будинку АДРЕСА_1 , оскільки на момент посвідчення даного правочину не були присвоєні номера на окремі квартири в будинку АДРЕСА_2 . Позивач вважає, що він купив 60/100 частки від усього будинку, а не від квартири АДРЕСА_3 .

Стислий виклад заперечень відповідачів

У відзиві на позов від 05.10.2021 відповідач його вимог не визнала, мотивуючи тим, що вона не є стороною правочину, а фактично між нею та позивачем виник спір про поділ спадкового майна після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що умови договору не містять будь-яких незрозумілих слів, понять, а позивач просить фактично змінити умови укладеного договору. З наведених підстав, відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

Рух справи в суді

Позовна заява надійшла до суду 20.07.2021.

31.08.2021 на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

31.08.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.

19.10.2021 підготовче провадження по справі закрито і справу призначено до судового розгляду.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов. Просила у задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Облапи Ковельського району Волинської області народився позивач ОСОБА_1 , батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 .

15.02.2000 в місті Ковель Волинської області укладено договір купівлі продажу серії АВ І №363474, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Дудою Л.В., відповідно до якого ОСОБА_3 (продавець) продав, а ОСОБА_1 (покупець) купив 60/100 шлакового будинку АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 , а саме: коридор 2-1 8,1 кв.м, кухню 2-2 13,1 кв.м, коридор 2-3 5,4 кв.м, ванну 2-4 4,9 кв.м, кімнату 2-2 15,3 кв.м, кімнату 2-6 18,1 кв.м, кімнату 1-4 13,8 кв.м, коридор №1 в спільному користуванні, 1/2 хліва Б-1, 1/2 хліва В-1, 1/2 погреба Т-І, 1/2 вбиральні, 1/2 огорожі.

З довідки №2187 від 22.12.2020, виданою Дубівською сільською радою Ковельського району Волинської області, вбачається, що згідно із записом в господарській книзі по селу Дубове за №16-17 за 2004 рік рахується господарство головою якого є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований та проживав з 1975 року по 24.04.2004 в житловому будинку АДРЕСА_2 і був виписаний у зв`язку зі смертю. В цьому будинку також була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і була виписана у зв`язку зі смертю. Від імені ОСОБА_3 в Дубівській сільській раді заповіт не посвідчувався. Від імені ОСОБА_4 в Дубівській сільській раді за №258 від 14.12.2005 посвідчувався заповіт. Заповіт не змінено і не скасовано.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Ковель Волинської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дубове Ковельського району Волинської області померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно.

06.07.2021 позивач звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на 60/100 частки будинку АДРЕСА_2 .

Рішенням державного реєстратора від 08.07.2021 №59178728 позивачу відмовлено в державній реєстрації відповідного права власності у зв`язку з тим, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а подані документи не дають змоги встановити набувається право на частину житлового будинку чи частину квартири у житловому будинку.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу; у разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

За правилами статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Верховний Суд у складі об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що в частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину та з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

З огляду на викладене тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Межі тлумачення змісту правочину визначаються виходячи з кола осіб, які є його сторонами, та предмета правочину (тими відносинами, які врегульовано його сторонами).

Суд зазначає, що зміст Договору купівлі-продажу майна від 15.02.2000 серії АВ І №363474 є чітким та зрозумілим, логічним і послідовним, що, відповідно, виключає необхідність тлумачення даного правочину, зокрема у судовому порядку.

Відмова державного реєстратора у реєстрації права власності за позивачем через суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями не свідчить про наявність підстав для тлумачення змісту правочину судом відповідно до статті 213 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про тлумачення Договору купівлі - продажу серії АВ І №363474, посвідченого 15.02.2000 приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Дудою Л.В. є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до статті 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог витрати, пов`язані зі сплатою судового збору при поданні позовної заяви до суду, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 12, 13, 81, 89, 141, 211, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення правочину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2021 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ).

Суддя Ковельського

міськрайонного суду Юлія ШЕРГІНА