Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого судді Фролової Л.Д., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2020 року, акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до суду, з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідно до укладеної угоди № С-600-0 від 30 січня 2018 року остання отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків- НОМЕР_2 ). Відповідач скористався кредитними коштами, проте зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 26 листопада 2020 року, ОСОБА_1 має заборгованість у загальній сумі 23276,03 грн. Свої зобов`язання позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту і тому, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання. Згідно відміток поштових відділень, ухвали про відкриття провадження у справі, були отримані учасниками. В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім`я відповідача вважається доставленою.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на основі поданих сторонами письмових доказів. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обов`язок сплатити неустойку відповідачем виникає у разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

Судом установлено, що 30 січня 2018 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено угоду № С-600-0 від 30 січня 2018 року, про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків- НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Банк надав клієнту максимальний ліміт кредитної лінії в розмірі 200000,00 грн., ліміт кредитної лінії доступних відповідачу на момент укладення угоди становить 10000 зі сплатою 24% річних. Відповідач, в свою чергу, зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом та погасити кредит відповідно до графіку щомісячних платежів.

Відповідач отримав від банку кредитні кошти, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом наданим позивачем, станом на 26 листопада 2020 року, борг відповідача перед позивачем становить 23276,03 грн. з них: 9070,99 грн- основний борг, 2892,46 грн -прострочений борг, 9910,14 грн. -прострочені проценти, 802,44 грн.-строкові проценти, 600 грн- інші штрафні санкції, нараховані по 29 лютого 2020 року включно.

Позивачем, в підтвердження своєї позиції, суду була надана угода № С-600-0 від 30 січня 2018 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка підтверджує факт укладення договору та надання банком позичальнику кредитних коштів шляхом відкриття кредитної лінії.

Також позивачем додано виписку по рахунку клієнта -фізичної особи № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків- НОМЕР_2 ) за розрахунковий період з 30 січня 2018 року по 25 листопада 2020 року, та довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідача, що є первинним бухгалтерським документом та відображає рух коштів по рахунку, та детальний розрахунок заборгованості за угодою № С-600-0.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява до угоди № С-600-0, з якої вбачається, що відповідач підписанням цієї заяви приєднується до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк», розміщеного на сайті банку за електронною адресою www.ideabank.ua, на умовах запропонованих банком.

В матеріалах справи наявна, виписка-повідомлення № С-600-0 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк» від 30 січня 2018 року, а також розписка ОСОБА_1 про те, що вона ознайомлена та підтверджує свою згоду з чинною редакцією договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк», розміщеного на сайті банку, з діючими тарифами банку, відповідно до обраного продукту та рекомендаціями щодо безпеки використання міжнародних платіжних карток, емітованих ПАТ «Ідея Банк». Крім того відповідач підтвердив, що бере на себе обов`язок самостійно відстежувати наявність/відсутність пропозицій банку про зміну умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк» на офіційному веб-сайті банку в мережі інтернет, на сайті СДО ІБ чи в місцях надання послуг банку .

Відповідач була ознайомлена й з тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб-нових клієнтів банку, про що свідчить її підпис.

Крім того, наявні в матеріалах справи: згода фізичної особи-суб`єкта кредитної історії від 30 січня 2018 року, заява № С-600-0 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк», на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку ПАТ «Ідея Банк» від 30 січня 2018 року, заява ОСОБА_1 про те що вона усвідомлює та згодна з тим, що в разі несвоєчасного погашення кредиту , інформація може бути доведена банком до відома третіх осіб, анкета-опитувальник клієнта-фізичної особи від 30 січня 2018 року, копія картки з зразками підписів від 30 січня 2018 року, розписка про отримання БПК та ПІН-конверту до рахунку № НОМЕР_2 , що підписані до ОСОБА_2 , - є підтвердженням факту приєднання відповідача як клієнта до акціонерного товариства «Ідея Банк» та отримання ним кредитних коштів.

Підтвердженням того, що позивач вживав заходи досудового врегулювання спору, є надана суду вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07 жовтня 2020 року, вих. №12.4.2/С-600-0, надіслана ОСОБА_2 однак, позивачу відповіді не було надано і тому останній був вимушений звернутися до суду з позовом.

Позивачем було надано і тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток, для фізичних осіб-існуючих клієнтів банку, з якими був ознайомлений відповідач, оскільки власноручно їх підписав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Статтями 2,47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Постановою Національного банку України від 08 червня 2017 року №49 затверджені Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила), які розроблено відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про національний банк України», «Про споживче кредитування», встановлюють порядок та методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача.

Згідно з пунктом 8 Правил банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. Банк зазначає реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту за рядком «Усього» у колонках 9 і 10 (відповідно) форми, наведеної в додатку 2 до цих Правил.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим кредитний договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

З урахуванням викладеного, суд вважає позов АТ «Ідея Банк» підставним та задовольняє його в повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого АТ «Ідея Банк» судового збору в повному розмірі, що становить 2102 грн.

Згідно з положенням ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати виплати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за угодою С-600-0 від 30 січня 2018 року, з розрахунком боргу: 9070,99 грн- основний борг, 2892,46 грн -прострочений борг, 9910,14 грн. -прострочені проценти, 802,44 грн.-строкові проценти, 600 грн- інші штрафні санкції, нараховані по 29 лютого 2020 року включно, всього 23276,03 (двадцять три тисячі двісті сімдесят шість гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір по справі в сумі 2102 грн.

Позивач (стягувач): акціонерне товариство «Ідея Банк», , юридична адреса: м. Львів, вул. Валова, 11.

Відповідач (боржник): ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Д. Фролова