Справа № 159/7368/21
Провадження № 2-о/159/194/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

у складі головуючого судді Панасюка С.Л.,

за участі секретаря Клевецької О.М.

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 має намір позбавити заявника та її дітей житла. ОСОБА_2 є батьком заявника і бажає стати єдиним власником будинку, в якому проживає вона та діти. 22.11.2021 її свекруха ОСОБА_4 перебувала у спірному будинку разом з онуками. Зайшовши до будинку, ОСОБА_2 образив ОСОБА_4 нецензурними словами, стільцем вибив віконне скло, після чого сам викликав поліцію. Насильство ОСОБА_2 допускав і раніше, зокрема 18.07.2021, після чого вона змушена була звернутись в поліцію. Заявник просить видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки: заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 50 метрів до будинку АДРЕСА_2 , заборонити ОСОБА_2 спілкуватись з малолітніми дітьми заявника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказані обмеження заявник просила встановити на строк 6 місяців.

В задоволенні заяви слід відмовити.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частинами 2, 3 статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Згідно п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, необхідною правовою підставою для застосування щодо особи обмежувального припису є вчинення цією особою домашнього насильства та наявність достатніх ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження фактів вчинення щодо неї домашнього насильства ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 22.11.2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_2 викликав працівників поліції.

Працівниками Ковельського РУП ГУНП у Волинській області були складені протоколи відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за вчинення домашнього насильства.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2021, яка набрала законної сили, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за фактом вчинення домашнього насильства 22.11.2021 по АДРЕСА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 відносно заявника домашнього насильства та притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані діяння відсутні.

18.07.2021 поліція лише зареєструвала звернення заявника щодо домашнього насильства ОСОБА_2 . Заявник не довела, що це звернення мало правові наслідки у виді притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Не настало таких наслідків і після події, яка відбулася 22.11.2021, провадження щодо ОСОБА_2 з приводу цієї події закрите з реабілітуючих підстав.

Наданий заявником відеозапис вказує на існування між заявником і ОСОБА_2 спору щодо будинку, сторони пояснили, що цей спір зараз розглядається у суді.

Обмежувальний припис є істотним втручанням у право людини, а тому протиправні дії кривдника мають бути доведені. Такого доведення у цьому випадку немає.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Судові витрати суд відносить на рахунок держави у відповідності до ч.3 ст.350-5 ЦПК України.

Керуючись ст.350-5, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуючий С.Л. ПАНАСЮК