БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/90/21
Провадження № 2-о/730/6/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ріхтера В.В.,

з участю секретаря судового засідання Циліцької Л.В.,

представника заявника - адвоката Лук`яненко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Височанська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області, про встановлення факту перебування у шлюбі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що при видачі їй свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 було допущено орфографічну помилку, зокрема, неправильно зазначено її по батькові « ОСОБА_1 », тоді як правильним написанням її по батькові згідно свідоцтва про народження та паспорта є « ОСОБА_1 », на що вона у свій час не звернула увагу. Дана обставина обмежує її права, оскільки внаслідок допущеної помилки вона не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, а також оформлення пенсії по втраті годувальника. Зазначене підтверджується відповіддю Борзнянського районного відділу ДРАЦС, якою їй відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб.

Заявник в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, надіслала до суду письмові пояснення за змістом заяви та одночасно просила розглянути справу без участі свого представника, заяву підтримала.

В судове засідання з`явився представник заявника - адвокат Лук`яненко Р.В., яка підтримала заяву ОСОБА_1 . Додатково пояснила, що під час написання вказаної заяви до суду була допущена технічна помилка та вказано, що необхідно встановити факт належності документу, однак вірним є встановлення факту перебування у шлюбі. Крім того, зазначила, що встановлення факту перебування у шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_4 їй необхідно для оформлення спадщини. Інших заяв, клопотань від представника заявника до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника заявника, суд дійшов наступних висновків.

За змістом положень ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження (до якого відноситься й подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту належності документа) це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. (надалі постанова ПВСУ), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На вказане також звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (постанова від 10.04.2019 року, справа № 320/948/18), яка зазначила, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Дані питання вирішуються органом, який видав документ, що узгоджується з роз`ясненнями п.12 вищевказаної постанови ПВСУ.

Тобто, норми Цивільного процесуального кодексу України не передбачають можливості розгляду в порядку окремого провадження заяв про встановлення факту належності особі певного документа. При цьому, заявниця не позбавлена права звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) як суб`єкта владних повноважень з метою внесення змін до актового запису про одруження, а у випадку відмови - оскаржити такі дії в суді в порядку адміністративного судочинства.

Слід відмітити, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону № 2398-VI).

Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством.

Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил).

Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

Дійсно, як убачається з матеріалів, що долучені до заяви, Борзнянський районний відділ ДРАЦС відмовив ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису цивільного стану про шлюб.

Як убачається з указаної відмови, Борзнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) розглянув заяву ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису цивільного стану про шлюб за №8, складений виконавчим комітетом Новомлинівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 28.05.1951 року, встановив, що в актовому записі про шлюб заявниці за № 8 від 28.05.1951 року, складений виконавчим комітетом Новомлинівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , по батькові наречену зазначено « ОСОБА_1 », дата народження зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Аналіз документів свідчить, що в первинному актовому записі про народження заявниці №24 від 07.05.1930 року, складеному Новомлинівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області, на ОСОБА_1 зазначено по батькові дитину « ОСОБА_1 » скорочено, ім`я батька дитини зазначено « ОСОБА_9 », дата народження дитини « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В актовому записі про шлюб батьків заявниці за №7 від 18.04.1956 року, складеному Новомлинівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ім`я нареченого (батька заявниці) зазначено « ОСОБА_9 ». Актовий запис про шлюб батьків заявниці складено після народження дитини. Слід зазначити що заявниця пред`являє копію свідоцтва про народження (поновлене) на ОСОБА_1 , в якому зазначено по батькові дитини « ОСОБА_1 », батька дитини зазначено « ОСОБА_9 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Поновлений актовий запис про народження за №761 від 01.08.1949 року на вище згадану громадянку по відділу не значиться.

Розглянувши заяву, Борзнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану вважав за не можливе внести зміни до актового запису про шлюб за № 8 від 28.05.1951 року, складеного виконавчим комітетом Новомлинівської сільської ради Борзнянського району, Чернігівської області, на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за відсутності підтверджуючих документів.

В актовому записі про народження заявниці (складений при первинній реєстрації) за №24 від 07.05.1930 року Новомлинівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області на ОСОБА_1, ім`я батька дитини зазначено « ОСОБА_9 », що співпадає з актовим записом про шлюб заявниці. Але згідно актового запису про шлюб батьків ім`я нареченого (батька дитини) зазначено « ОСОБА_9 ».

Також є розбіжності в актовому записі про шлюб заявниці за № 8 від 28.05.1951 року, складеному виконавчим комітетом Новомлинівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , з актовим записом про її народження за №24 від 07.05.1930 року Новомлинівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області на ОСОБА_1. Так, в актовому записі про шлюб дата народження нареченої зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а в актовому записі про народження дата народження дитини зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В паспорті заявниці серії НОМЕР_2 , який виданий Борзнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 01.03.2004 року, по батькові громадянку зазначено « ОСОБА_1 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Дані паспорта не співпадають з даними актового запису про народження заявниці.

Крім того, прямо зазначено, що вказана відмова може бути оскаржена в судовому порядку.

Суд звертає увагу, що, фактично, підставою для відмови у внесенні змін до актового запису стало те, що не співпадає по батькові заявника, а також дата народження заявника. Доказів того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, є однією й тією ж особою, заявником не надано.

При цьому, заявник не позбавлений можливості звернутися до відповідного уповноваженого органу з метою обмін паспорту (за наявності до цього підстав) або внесення змін до свідоцтва про її народження, яке не відповідає даті народження, що зазначена у записі акта про народження та стало підставою для видачі свідоцтва про народження. Крім того, як убачається, свідоцтво про народження є поновленим, що не може не викликати обґрунтований сумнів у його правдивості, з урахуванням різних дат народження заявника.

У даному випадку, заявник фактично намагається перекласти функції, встановлені законом для уповноважених органів, на суд, що є неприпустимим, оскільки відповідні алгоритми та механізми внесення змін до актових записів чітко встановлені Законом, а судове рішення не може підміняти законодавство, яке чітко регламентує певні правовідносини.

При цьому, визнання заінтересованою особою заяви суд не приймає, оскільки таке визнання в даному випадку суперечить закону.

Також, суд повторно наголошує, що в разі незгоди із рішенням реєстратора, остання не позбавлена звернутися до суду за захистом своїх прав, як їй було роз`яснено, однак в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, як уточнила в судовому засіданні представник заявника, необхідно встановити факт перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , однак вказаний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , та у суду немає сумнівів, що останні дійсно перебували у шлюбі.

При цьому, представником заявника не враховано, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК, Суд розглядає справи про встановлення факту лише щодо реєстрації шлюбу та суд не може встановити факт перебування у шлюбі. Враховуючи, що у своїй заяві заявник послався на статті 256, 269, 294 ЦПК, а у судовому засіданні представник заявника також послалася на вказані статті, то суд позбавлений можливості, у даному випадку, застосувати ці норми, оскільки вони зовсім не регулюють дані правовідносини, а інші норми, які б регулювали відносини встановлення факту перебування у шлюбі, суду не відомі.

Також необхідно відмітити, що заявником не долучено жодного доказу неможливості оформити пенсію по втрату годувальника.

Відтак, оскільки вимогами заяви ОСОБА_1 є встановлення факту перебування у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, то такі вимоги заявниці не підлягають розгляду у судовому порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Велика Палата ВС звертала увагу (постанова від 10.04.2019 року, справа № 320/948/18) на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній (постанова від 10.04.2019 у справі № 320/948/18).

Враховуючи наведене, суд вважає, що за таких обставин провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255 п. 1 ч. 1, 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Височанська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області, про встановлення факту перебування у шлюбі закрити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 02.03.2021 року.

Суддя В.В. Ріхтер