Провадження №2/235/187/21
Справа №235/7324/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Алфьорової І.Р.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивача адвоката Верченко О.О.

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 1996 р. по липень 2020 р. перебували у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. В період сумісного проживання придбали майно: автомобіль ВАЗ 21043 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , який на даний час коштує 70000 грн., причеп 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель ЗК-01, сірого кольору, шасі № НОМЕР_3 , нвк НОМЕР_4 , середня ціна якого на теперішній час становить 15000 грн., та 2000 доларів США.

Позивачка просить встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по липень 2020 рік ; визнати спільною сумісною власністю набутого за час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 21043, 2007 року випуску, VIN 70028139, полір порту, причеп 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 Еа модель ЗК-1, сірого кольору. Стягнути грошову компенсацію з ОСОБА_2 на її користь у вартість Ѕ частини автомобілю ВАЗ 21043, 2007 року випуску, VIN 70028139, в сумі 35000 грн.. причепу 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель ЗК-01 в сумі 15000 грн., та 1000 доларів США. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір.

В подальшому позивачкою уточнені позовні вимоги, а саме остання просить встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1996 року по липень 2020 рік; визнати спільною сумісною власністю набутого за час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , автомобіль ВАЗ 21043, 2007 року випуску, VIN 70028139, колір порту, причеп 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель ЗК-01, сірого кольору, шасі № НОМЕР_3 , НОМЕР_6 , та 2000 доларів США. Стягнути грошову компенсацію з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості Ѕ частини автомобілю ВАЗ 21043, 2007 року випуску, VIN 70028139, колір порту в сумі 35000 грн., причепу 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка т., модель ЗК-01, сірого кольору, шасі № НОМЕР_3 , нвк НОМЕР_4 ,т/т НОМЕР_7 в сумі 15000 грн. та 1000 доларів США. Залишити у власності автомобіль ВАЗ 21043, 2007 року випуску, VIN 70028139, колір порту та причеп 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , марка т, модель ЗК-01, сірого кольору, шасі (рама) № НОМЕР_3 , нвк НОМЕР_4 , т/ НОМЕР_8 за ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір. ( а.с. 23-24).

Відповідач по справі надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що для визнання майна спільною сумісною власністю на підставі ст.74 СК України, потрібно підтвердити факт проживання однією сім`єю без шлюбу у той період, коли було придбане спірне майно. Позивачка по справі ОСОБА_1 не мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , спільного бюджету у них не було, спільного господарства не велось. Згідно довідки № 290 від 03.09.2020 р., виданої Михайлівською сільською радою ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , сама.

Згідно довідки № 2 від 04.01.2021 р. він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але, в свою чергу не мешкає за даною адресою.

Автомобіль ВАЗ 21043, 2007 року випуску, був придбаний за його особисті кошти, в той період, коли він мешкав з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником причепу 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 , марки моделі ЗК-01 сірого кольору, є ОСОБА_3 , тому зазначений автомобіль не є предметом поділу майна. Грошові кошти в іноземній валюті 2000 доларів США були придбані ним за його особисті кошти в період його самостійного проживання, тому не можуть бути предметом поділу. Оскільки він був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 до 24.08.2002 року, вважає, що позивачкою були пропущені строки звернення до суду, які, він просив застосувати. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. ( а.с. 63-66).

В судовому засіданні позивачка, представник позивачки підтримали позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач підтримав відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що знає сторони по справі, оскільки є мешканкою с. Михайлівка та сусідкою ОСОБА_2

З 1996 р. по 2002 р. ОСОБА_2 проживав у позивачці однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . Після жовтня 2002 р. відповідач пішов жити до свого батька в будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що знає сторони по справі. Їй відомо, що приблизно з 1994 р. п- 1995 р. до 2002 р. відповідач проживав в будинку у ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . У ОСОБА_1 вони проживали разом однією сім`єю, а у ОСОБА_2 вони разом не проживали. Бачила позивачку у відповідача на городі і в цьому році, де та працювала.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що сторони знає як сусідів, які проживали через будинок від неї по АДРЕСА_2 . У 2017 році помер батько відповідача і він пішов проживати в його будинок по АДРЕСА_1 . Позивачка приїжджала до нього, працювала у нього на городі до кінця 2020 року. Відповідачем була придбана машина в той період, коли вони проживали разом. Хто з них придбав машину, їй нічого невідомо. Нею дійсно підписувався акт від 03.09.2020 р., однак вона підписала готовий бланк, який їй принесла позивачка по справі, будинок при цьому не обстежили.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що знає сторони як мешканців с. Михайлівка. Проживали вони однією сім`єю з 90-х років в будинку позивачки, разом ходили на дні народження, ювілеї, поминки. Останні три роки,з моменту хвороби батька відповідача, позивачка проживала на два будинку, оскільки відповідач проживав окремо в будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Стосовно придбаного ними майна та бюджету їй нічого невідомо. Акт обстеження спільного проживання від 03.09.2020 р. дійсно нею підписувався, але позивачка прийшла до неї з готовим актом, обстеження будинку не проводили.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що проживали сумісно в цивільному шлюбі. Спочатку проживали в будинку позивачки по АДРЕСА_2 , вели сумісне господарство. В подальшому він проживав в будинку по АДРЕСА_1 , а вона приходила до нього. Бачив, що вони разом ходили в магазин. За час їх проживання відповідачем була придбана машина, але хто її придбав та за які кошти йому невідомо. Він дійсно підписував акт від 03.09.20 р., при цьому підписав готовий бланк, який принесла позивачка по справі, обстеження будинку не проводили.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вважає позивачку і відповідача сімейною парою. Бачила їх завжди разом. Стосовно бюджету і хто саме зі сторін робив покупки їй нічого невідомо.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Згідно акту депутатського обстеження щодо спільного проживання від 03.09.2020 року, підписаного членами комісії ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1996 року по липень 2020 рік за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10).

Згідно довідки виконкому Михайлівської сільської ради за № 290 від 03.09.2020 р. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проживає одна ( а.с. 11).

Згідно листа Михайлівської сільської ради Покровського району за № 507/01-16 від 22.12.2020 р. згідно погосподарського обліку Михайлівської сільської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації проживає один. ( а. с. 34).

Згідно листа Територіального Сервісного Центру МВС № 1444 в Донецькій області відповідно до інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів за період з 1996 року по липень 2020 рік за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано такі транспортні засоби:

- ВАЗ 210430-20 номерний знак НОМЕР_10 , дата реєстрації 17.08.2007 року ;

-ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_11 , дата реєстрації 21.04.1992 р., 01.08.2015 р. перереєстровано на іншого власника за довідкою-рахунком ( а.с. 37).

Згідно листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» за наданими даними на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахунків не знайдено. ( а.с. 40).

Згідно довідки Михайлівської Старостинським округом Новогродівської міської ради № 2 від 04.01.2021 р. з 14.08.1997 р. по 24.08.2002 р. ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 71).

Згідно довідки виконкому Михайлівської сільської ради Покровського району Донецької області за № 291 від 01.08.2018 р. батько відповідача - ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті був зареєстрований і постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_11 разом з ним за вказаною адресою проживав син ОСОБА_2 , з 1997 р. і по теперішній час зареєстрований ( а. с. 72).

Згідно акту від 27.01.2021 року, складеного депутатом Новогродівської міської ради Тасиць С.О. у присутності свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 проведено обстеження умов проживання громадянки ОСОБА_1 . Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 з 1993 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_2 . ( а.с. 89).

Згідно акту від 27.01.2021 року проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 з 24.08.2002 р. по теперішній час фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 за вищевказаною адресою проживав з батьком ОСОБА_11 по день смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_11 вели спільне господарство. ( а. с. 90).

З наданих відповідачем довідок про доходи вбачається, що останній працював на шахті «Котляревська» з 11.11.1993 р. по теперішній час. ( а. с. 73-75).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з п. 1 розділу У11 Прикінцевих положень СК України цей Кодекс набирає чинності разом з набранням чинності ЦК України, тобто з 01.01.2004 року.

До сімейних відносин, які вже існували на цю дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

ЦПК України 1963 року, з відповідними змінами не містить норм про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Отже, до 01.01.2004 року (набрання чинності СК України) не було передбачено правового механізму встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які не перебували при цьому в зареєстрованому шлюбі, та, діючи на свій розсуд, не врегулювали свої відносини відповідно до закону, тобто фактичне проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу між собою у період до 01.01.2004 року було відсутнє в юридичному розумінні. Правовідносини сторін щодо встановлення факту проживання чоловіка та жінки, що не перебувають в шлюбі між собою, починаючи з 01.01.2004 року було врегульовано на законодавчому рівні СК України.

З пояснень позивачки вбачається, що вона з відповідачем проживали однією сім`єю з 1996 року по 2020 рік, до 2017 року проживали за адресою: АДРЕСА_2 з 2017 року відповідач проживав за адресою: АДРЕСА_1 , вона, в свою чергу, «проживала на два будинку» .

Відповідачем, не заперечується факт сумісного проживання з 1996 року по 2002 рік в будинку позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , а з 2002 року, після смерті матері він проживав з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , коли той хворів та після його смерті.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підтвердили факт сумісного проживання сторін з 1996 року по 2020 рік, при цьому , таке проживання мало місце як в будинку позивачки, так і в будинку відповідача. З моменту хвороби батька відповідача останній проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а позивачка « проживала на два будинку».

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили факт сумісного проживання сторін з 1996 року по 2002 рік, а з 2002 рік відповідач проживав за адресою місця проживання свого батька: АДРЕСА_1 . Зазначеними свідками не заперечувався факт відвідування позивачкою відповідача ведення нею господарських робіт в його будинку до кінця 2020 року.

Суд зауважує, що кожен із зазначених вище свідків, підтвердив той факт, що в період стосунків, які склалися між сторонами, бачив кожного з них як в будинку позивачки, так і в будинку відповідача.

Проте, жоден із свідків не підтвердив в судовому засіданні факт наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат для придбання спільного майна в інтересах сім`ї.

В судовому засіданні були досліджені акт обстеження умов проживання від 03.09.2020 року та від 27.01.2021 рік, допитані свідки, які підписували акт, сторони.

Встановлено , що як акт від від 03.09.2020 року, так і акт від 27.01.2021 року були складені самими сторонами, відповідно позивачкою та відповідачем по справі, членами комісії підписані готові бланки за проханням сторін, проте обстеження будинків, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , не проводилось. За таких обставин зазначені акти не приймаються судом до уваги як допустимі докази. Окрім того, обставини, зазначені в актах спростовуються поясненнями позивачки та відповідача, наданими в судовому засіданні.

Проаналізувавши пояснення сторін, свідків, письмові докази, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт сумісного проживання позивачки і відповідача з 1996 року по 2002 рік за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті матері відповідача, з 2002 року ОСОБА_2 став проживати « на два будинку», за адресою: АДРЕСА_2 , та за адресою своїх батьків: АДРЕСА_1 . Після смерті батька відповідача ОСОБА_11 з 2017 року відповідач постійно проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка, в свою чергу, проживавала « на два будинку»: постійно мешкала за адресою : АДРЕСА_2 та приїжджала до відповідача.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною ( визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї ( при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придано спірне майно.

Належними та допустимим доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічні правові висновки викладені в Постанові ВСУ від 06.06.2019 року в справі № 757/41827/15-ц.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святах, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Відповідне положення міститься в постанові КЦС від 28.08.2019 року в справі № 588/350/15-ц.

Подані позивачкою докази: фотографії не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо. Факт проживання як позивачки, так і відповідача « на два будинку», допомога відповідачу по домогосподарству з боку позивачки не підтверджують факт наявності між сторонами сімейних відносин в період придбання спірного майна. Більш того, виконання таких робіт, як пояснив відповідач, оплачувалось матеріально, і зазначена обставина не спростована позивачкою по справі, а жоден із свідків не підтвердив наявність у сторін спільного бюджету, спільних витрат, придбання спільних предметів побуту в інтересах сім`ї.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем 17.08.2007 року був придбаний автомобіль ВАЗ 210430-20 номерний знак НОМЕР_10 .

При цьому , відповідачем зазначено, що автомобіль був придбаний за його особисті кошти, оскільки спільного бюджету вони з позивачкою не вели, кожен з них мав свій дохід. На підтвердження факту придбання зазначеного спірного майна за особисті кошти відповідачем надано довідки про його доходи, починаючи з 1996 року по 2007 рік.

Позивачкою не спростований в судовому засіданні факт відсутності у неї з відповідачем спільного бюджету, спільних витрат на придбання спірного майна.

Факт придбання сторонами в спірний період причепу 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , а також 2000 доларів США за сумісні кошти взагалі не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Отже, в своїх поясненнях сторони, свідки не навели ознак щодо існування між сторонами сімейних відносин, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат та набуття спірного майна в інтересах сім`ї. Наведені позивачкою підстави не є такими, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, та на майно яких поширюються положення Сімейного Кодексу України про спільність сумісної власності подружжя.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивачка не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання з відповідачем саме однією сім`єю та придбання спірного майна-автомобілю НОМЕР_12 саме за спільні кошти.

Враховуючи вищезазначені норми права , обставини справи, приймаючи до уваги той факт, що до 01.01.2004 року не було передбачено правового механізму встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, які не перебували у зареєстрованому шлюбі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 21, 60,74 СК України, ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_13 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2021 року.

Суддя: