Ухвала

04 березня 2021 року

м. Київ

справа № 359/6558/19

провадження № 61-17935ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-інженерна компанія «Нова земля» про визнання незаконною державної реєстрації земельної ділянки та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у вказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження і яка за своїм змістом не відповідає вимогам статей 389, 392 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали) для усунення недоліків.

У січні 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_3 надіслала квитанцію про доплату судового збору, відповідно до вимог ухвали і клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Обов`язкові підстави касаційного оскарження не зазначено.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2021 року поновлено ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження, продовжено строк для усунення недоліків. Скаржнику необхідно було уточнити вимоги касаційного оскарження із визначенням обов`язкових підстав на касаційне оскарження.

15 лютого 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 надіслала уточнену касаційну скаргу разом з доданими до неї документами згідно кількості учасників справи, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення процесуального права, вказує підставами касаційного оскарження пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, що суд не дослідив докази, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Посилання на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження вимагає обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. Оскільки в уточненій касаційній скарзі не наведено обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, немає підстав вважати, що вимоги закону щодо змісту касаційної скарги в частині зазначення обґрунтування підстав касаційного оскарження виконані.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Без виконання вимоги щодо зазначення у касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження судового рішення неможливо визначити підстави відкриття касаційного провадження та межі, в яких має здійснюватися касаційний перегляд оскаржених судових рішень.

Відповідно до положень частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, якщо не усунуті її недоліки у встановлений судом строк відповідно до вказівок в ухвалі суду про залишення скарги без руху.

Зазначений недолік (відсутність обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження), який був підставою для продовження строку залишення касаційної скарги без руху, не усунуто у наданий для цього строк ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України є підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектно-інженерна компанія «Нова земля» про визнання незаконною державної реєстрації земельної ділянки та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно визнати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук