ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/3230/21
Провадження № 22-ц/4820/2022/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Філіпчук О.В.

за участю: представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №683/3230/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2021 року про забезпечення позову (суддя Андрощук Є.М.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви вказувала, що вона має на меті звернутись до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, яке вони нажили під час спільного проживання як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_3 , яке було побудовано у період спільного проживання сторін, вартістю 500 000 грн.; трактор «Білорус-82», 2013 року випуску, № НОМЕР_1 300 000 грн; комбайн СК - 5М 09167 ВХ 16 000 грн; причіп тракторний ЕР 05373 - 5000 грн; причіп тракторний 07699 - 5000 грн; пристрій для тюкування сіна - 80000 грн; культиватори - 2 шт. - по 12000 грн кожний; дискові борони - 4500 грн; сівалка зернова - 8000 грн; гноєрозкидач - 40000 грн; плуг - 8000 грн; грабарка для сіна - 5000 грн; КПІ - трав`яний комбайн - 3500 грн; дві телиці дорослі по 15000 грн кожна; земельна ділянка площею 3.0558 га, кадастровий номер :03:018:0207, що знаходиться на території Староостропільської громади Хмельницького району Хмельницької області 80 000 грн.

Вказує, що є підстави вважати, що дане майно, що є спільною сумісною власністю, без її згоди може бути відчужено відповідачем на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на майно особи, яка може набути статусу сторони відповідача ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 3,0558 га, кадастровий номер :03:018:0207, вартістю 80000 грн, що знаходиться на території Староостропільської громади Хмельницького району Хмельницької області. В решті задоволення заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 не погоджується з вказаною ухвалою суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, просить її скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі. Вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою через невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи. Вказує, що при відмові в задоволенні заявлених вимог суд не взяв до уваги надану заявником інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належність на праві власності ОСОБА_3 домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, тому невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до негативних наслідків та надасть можливість відповідачу відчужити майно, що є предметом спору.

Ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заявлених вимог про забезпечення позову не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Проте, судове рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заявлених вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння не відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування зазначеного майна та його перебування у володінні ОСОБА_3 , набуття (придбання) вказаного майна в період спільного проживання з ОСОБА_3 .

Однак, колегія суддів не погоджується з цим висновком суду, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 мала намір та звернулась до суду з позовними вимогами про визнання права власності на Ѕ частину майна, що є спільною сумісною власністю, тобто наявний спір майнового характеру.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24.11.2021 за вказаним позовом було відкрито провадження у справі.

Згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 25.04.2012 на праві власності належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що захист прав, свобод та інтересів позивача в частині позовних вимог щодо визнання права власності на Ѕ частину майна, що є спільною сумісною власністю до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а тому наявні підстави для часткового задоволення заявлених вимог щодо накладення арешту на домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому, такий захід забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами.

Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Обставини щодо набуття (придбання) спірного майна в період спільного проживання підлягають з`ясуванню судом при розгляді справи по суті, а не в ході розгляду заяви про забезпечення позову. І з цього приводу, підставними є доводи апеляційної скарги.

А тому, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно підлягає скасуванню в цій частині з постановленням апеляційним судом нового судового рішення про задоволення заявлених вимог.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на трактор «Білорус-82», 2013 року випуску, № НОМЕР_1 300 000 грн; комбайн НОМЕР_3 16 000 грн; причіп тракторний ЕР 05373 - 5000 грн; причіп тракторний 07699 - 5000 грн; пристрій для тюкування сіна - 80000 грн; культиватори - 2 шт. - по 12000 грн кожний; дискові борони - 4500 грн; сівалка зернова - 8000 грн; гноєрозкидач - 40000 грн; плуг - 8000 грн; грабарка для сіна - 5000 грн; КПІ - трав`яний комбайн - 3500 грн; дві телиці дорослі по 15000 грн кожна, суд першої інстанції правильно виходив з того, що заявником не доведено наявності рухомого майна та належності його ОСОБА_3 , а тому обґрунтовано відмовив в цій частині заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду в цій частині і впливали на їх законність.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2021 року в частині відмови в задоволенні заявлених вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Накласти арешт на домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай