Справа № 461/191/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2301/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Савчук Г.В.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без участі учасників справи, цивільну справу №461/191/21 за апеляційною скаргою ТОВ «ФК ФОРТ» (правонаступника первісного кредитора ТзОВ ФК «Інвест Хаус» ) на рішення Галицького районного суду м.Львова від 07 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Янг Анатолійович, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

12.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Маляр Ян Анатолійович, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що виконавчий напис вчинено із порушеннями процедури винесення, прав та законних інтересів позивача. Оскільки серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Також виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. без встановлення безспірності заборгованості позивача. Зазначає, що розмір заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі є невірною та помилковою, а за вимогами відповідача по кредитному договору №348/П/19/2007-840 від 24.12.2007 року спливли строки давності. Таким чином вимоги відповідача щодо стягнення процентів після 24.02.2014 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Строк для пред`явлення вимог за вищевказаним кредитним договором розпочався в 2014 році та сплив у 2017 році, що в свою чергу унеможливлює примусове стягнення відповідачем боргу, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за №1975.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1261,20 грн.

Рішення оскаржило ТОВ «ФК ФОРТ» (правонаступник первісного кредитора ТзОВ ФК «Інвест Хаус» ).

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що ТОВ «ФК ФОРТ» набуло право вимоги до боржника на підставі договору про відступлення права вимоги укладеного 05 листопада 2020 року, однак про наявність цього позову у суді ТОВ «ФК ФОРТ» не було відомо, а тому не зміг вступити у справу як правонаступник. Стверджує, що судом помилково вирішено, що вчинений виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Звертає увагу, що станом на дату подання апеляційної скарги заборгованість за кредитним договором непогашена. Оспорюючи розрахунок заборгованості позивачем не надано власного розрахунку. Звертає увагу, що разом з заявою про вчинення виконавчого напису, нотаріусу надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості передбаченої Переліком документів, за яким стягнення провадиться у безмірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172. Таким чином приватний нотаріус не порушив вимог чинного законодавства при вчиненні оспорюваного виконавчого напису. Судом помилково застосовано положення п.2.3 Глави 16 Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» щодо договору 348/П/19/2007-840 від 24.12.2007 року, оскільки за змістом цього пункту надіслання боржнику повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень є імперативним для іпотекодержателя. Договір 348/П/19/2007-840 від 24.12.2007 року не є іпотечним, тому дані положення не підлягали до застосування. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) представником ОСОБА_1 - адвокатом Ганчук Г.В. надано суду Відзив на апеляційну скаргу.

У Відзиві зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає рішення Галицького районного суду м.Львова від 07 квітня 2021 року законним, обґрунтованим.

Просить апеляційну скаргу ТОВ «ФК Форт», яке є правонаступником первісного кредитора ТзОВ ФК «Інвест Хаус» залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від керівника юридичного відділу ТОВ «ФК Форт» Н.С. Семченкової надійшло клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з неможливістю забезпечення представника ТОВ «ФК «Форт» через зайнятість у судовому засіданні Миколаївського апеляційного суду.

Колегія суддів, розглянувши зазначене клопотання, яке надійшло електронною поштою без кваліфікованого електронного підпису про що складено акт 13.12.2021 року ухвалила у задоволенні клопотання відмовити, апеляційну скаргу розглядати без участі учасників.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ст.263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. (ч.2 ст.263 ЦПК).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК).

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. (ч.5 ст.263 ЦПК).

Матеріалами справи та судом встановлено, що 24 червня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського НО Личук Т.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 1975, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за Кредитним договором № 348/П/2007-840 від 24.12.2007 року, що укладений між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого було ТзОВ ФК «Інвест Хаус» та ОСОБА_1 у розмірі 551 244, 76 грн. та суми заборгованості за відсотками за користування кредитом-498 502,02 грн. на користь ТзОВ «ФК «Інвест Хаус» правонаступником якої є ТзОВ «ФК «Форт».

Відповідно до ст.18 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ.

Постановою КМУ №662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Згідно п.2 постанови № 662 для одержання виконавчого напису кредитором додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині,зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Відтак, оскільки постанова КМУ №662 визнана незаконною та нечинною у зазначеній частині, а Кредитний договір № 348/П/19/2007-840 від 24.12.2007року не був нотаріально посвідчений, тому не входить до Переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України..

Отже, постанова КМУ №662, якою вносились зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на Кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність ( у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що виконавчий напис за реєстровим номером №1975 від 24 червня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. є таким, що не підлягає виконанню. Підставою визнання зазначеного виконавчого напису неправомірним є те, що нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, яка на той час була нечинною згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, де прописано: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87,88 Закону України «Про виконавче провадження» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом Порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний правовий висновок щодо неправомірності виконавчого напису вчиненого на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 прописаний Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування оскаржуваного рішення суду відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК).

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» (правонаступник первісного кредитора ТзОВ ФК «Інвест Хаус») залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 07 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк