ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2021 року м. Кропивницький

справа № 396/1494/19

провадження № 22-ц/4809/315/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 року у складі судді Русіної А.А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до СТОВ «Росія» з позовом про розірвання договорів оренди земельних ділянок, посилаючись на те, що вона є власником двох земельних ділянок кадастрові номери :02:002:1496 площею 3,864 га та :02:002:3416 площею 4,5503 га, які розташовані на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення земельних ділянок - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

04.03.2011 між нею та СТОВ «Росія» було укладено договір оренди землі №0054, зареєстрований у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 22.11.2011 за №03269, за умовами якого вона надала, а СТОВ «Росія» прийняв у оренду земельну ділянку площею 3,86 га ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору закінчується 15.11.2060. Згідно з положеннями пунктів 9, 11 договору передбачено, що орендна плата має вноситися орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі до 31 грудня щорічно.

Також, 23.02.2012 між нею та СТОВ «Росія» було укладено договір оренди землі №0122, зареєстрований у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 22.05.2012 за №01972, за умовами якого вона надала, а СТОВ «Росія» прийняв у оренду земельну ділянку площею 4,5503 га ріллі, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору закінчується 15.11.2061. Згідно з положеннями пунктів 9, 11 договору передбачено, що орендна плата має вноситися орендарем у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовій формі до 31 грудня щорічно.

Вказує, що відповідачем систематично, з 2011 року, тобто більше трьох років, орендна плата не сплачувалася у зв`язку з чим просить розірвати договори оренди земельних ділянок та стягнути понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем та його представником не доведено факт систематичної несплати орендної плати орендарем СТОВ «Росія» за договорами оренди земельних ділянок.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, вказує, що вона не одержувала орендну плату від СТОВ «Росія» з 2011 року, але суд безпідставно обґрунтував відсутність заборгованості з орендної плати її заявами, якими, як помилкового вважав суд, вона уповноважила одержувати орендну плату за користування землею ОСОБА_2 , оскільки ці заяви не є довіреностями.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач СТОВ «Росія» зазначає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

ОСОБА_1 є власником: земельної ділянки реєстраційний номер 240, кадастровий номер :02:002:1496 площею 3,864 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №023520, виданий 24.05.2002 та земельної ділянки реєстраційний номер 240, кадастровий номер :02:002:3416, площею 4,5503 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР №072113, виданий 06.04.2005.

04.03.2011 між СТОВ «Росія» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки, належної останній на праві приватної власності на підставі держаного акту ІV-КР №023520, площею 3,86 га, строком на 49 років.

Відповідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати становить не менше 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно. В п.40 договору вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Договір зареєстровано 22.11.2011 за №03269.

23.02.2012 між СТОВ «Росія» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки, належної останній на праві приватної власності на підставі держаного акту КР №072113, площею 4,55 га, строком на 49 років.

Відповідно п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати становить не менше 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня щорічно. В п.40 договору вказано, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Договір зареєстровано 22.05.2012 за №01972.

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 10.03.2011 ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 орендну плату за земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту серії ІV-КР №023520, площею 3,86 га у сумі 30 000 грн і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_2 до 10.03.2060 вона не матиме. Цією ж заявою ОСОБА_1 дозволила ОСОБА_2 , до зняття мораторію про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, отримувати орендну плату від СТОВ «Росія». В разі зняття мораторію по першій вимозі ОСОБА_2 зобов`язалася переоформити вказану земельну ділянку на нього або на вказану ним особу. Всі платежі, які виникнуть в процесі переоформлення вказаної земельної ділянки у приватну власність, сплачує ОСОБА_2 .

Згідно нотаріально посвідчена заява від 12.04.2012 ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 орендну плату за земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту серії КР №072113, площею 4,55 га у сумі 30 000 грн і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_2 до 12.04.2061 вона не матиме. Цією ж заявою ОСОБА_1 дозволила ОСОБА_2 , до зняття мораторію про продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення, отримувати орендну плату від СТОВ «Росія», юридична адреса якого АДРЕСА_1 . В разі зняття мораторію по першій вимозі ОСОБА_2 зобов`язалася переоформити вказану земельну ділянку на нього або на вказану ним особу. Всі платежі, які виникнуть в процесі переоформлення вказаної земельної ділянки у приватну власність, сплачує ОСОБА_2 .

Відповідно до довідок від 22.10.2019 за №127, 128, 125, виданих СТОВ «Росія»: - за 2016 рік за земельну ділянку №:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано орендної плати - 4251,30 грн, нормативна грошова оцінка землі становить - 141710,00 грн, за 2017 рік - за земельну ділянку №:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано орендної плати 4251,30 грн, нормативна грошова оцінка землі становить - 141710,00 грн.; за 2018 рік - за земельну ділянку №:02:002:3416 площею 4,55 га - нараховано орендної плати 4996,64 грн., нормативна грошова оцінка землі - 141710,00 грн.

Відповідно до довідок від 22.10.2019 за №126, 123, 124, виданих СТОВ «Росія»:- за 2016 рік за земельну ділянку №:02:002:1496, площею 3,86 га нараховано орендну плату в розмірі 4230,39 грн, нормативна грошова оцінка землі становить 141013,00 грн. (а.с.60); за 2017 рік - за земельну ділянку № :02:002:1496, площею 3,86: га нараховано орендної плати - 4230,39 грн, нормативна грошова оцінка землі - 141013,00 грн. (а.с.61); за 2018 рік - за земельну ділянку № :02:002:1496 площею 3,86 га - нараховано орендну плату 4975,73 грн, нормативна грошова оцінка становить 141013,00 грн.

Відповідно до копій відомостей про виплату орендної плати: в грудні 2013 року орендну плату за оренду землі в сумі 4613,87 грн. отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 ; в березні 2014 року орендну плату за оренду землі в сумі 4810,14 грн. отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 ; в листопаді 2014 року орендну плату за оренду землі в сумі 4810,14 грн. отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 ; в жовтні 2015 році орендну плату за оренду землі в сумі 2943,65 грн. отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 ; в березні 2017 року орендну плату за оренду землі за 2016 рік в сумі 6 828,19 грн. отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 ; у вересні 2017 року орендну плату за оренду землі за 2017 рік в сумі 6 827,77 грн. отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 ; в листопаді 2017 року орендну плату за оренду землі за 2018 рік в сумі 6 827,77 грн отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 ; в квітні 2019 року доплату орендної плати за оренду землі за 2018 рік в сумі 1200,00 грн отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 ; в серпні 2019 року орендну плату за оренду землі за 2019 рік в сумі 6973,18 грн. отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 .

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В судовому засіданні апеляційного суду представника позивача підтримала доводи скарги, представник відповідача висловив заперечення щодо скарги.

Третя особа, яка належним чином була повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті д) частини першої статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 липня 2019 року у справі № 289/12204/17, (провадження 14-246 цс 19), від 19 червня 2019 року у справі № 289/718/18, (провадження14-126цс19) вказувала, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України).

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі.

Вирішуючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до копій відомостей про виплату орендної плати, орендну плату за 2013 - 2019 роки отримав від імені ОСОБА_1 - уповноважений ОСОБА_2 , який діяв на підставі нотаріальних заяв, які та склала, а тому відсутні підстави вважати, що СТОВ «Росія» не виконало свого обов`язку по сплаті орендної плати за спірними договорами оренди.

Проте колегія суддів вважає зазначений висновок суду помилковим, оскільки заяви (а.с. 55,56), на які послався суд першої інстанції не є довіреностями в розумінні Глави 17 ЦК України та Розділу 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, від 3 березня 2004 року за N 283/8882 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), а за своєю юридичною природою є заявами ОСОБА_1 , справжність підпису якої (10 березня 2011 року та 12 квітня 2012 року відповідно) посвідчено нотаріусом, адресованими ОСОБА_2 , в яких йдеться про отримання ОСОБА_1 від зазначеної особи орендної плати в розмірі 30000 грн за кожну із земельних ділянок (3.86 га, 4,55 га) та вказано, що до 10 березня 2060 року, 12 квітня 2061 року, відповідно, вона ніяких майнових претензій до ОСОБА_2 не буде мати, а йому дозволяється до зняття мораторію на продаж землі отримувати орендну плату від СТОВ «Росія».

При цьому, в цих заявах не зазначено за якими договорами оренди ОСОБА_1 отримала орендну плату в розмірі 30000 грн та за якими саме договорами оренди землі ОСОБА_2 має отримувати орендної плати в майбутньому.

Слід зазначити, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 визнала факт отримання від ОСОБА_2 по 30000 грн за кожну земельну ділянку як аванс за майбутній їх продаж, але зазначила, що не уповноважувала його отримувати за неї орендну плату.

В письмових поясненнях третьої особи ОСОБА_2 зазначено, що до нього звернулася ОСОБА_1 , яка, посилаючись на важке матеріальне становище, просила сплатити їй орендну плату за земельні ділянки, що він і зробив за власні кошти та отримував орендну плату замість неї в період з 2012 по 2019 роки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що згадані заяви свідчать про існування зобов`язань, які виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і їх зміст не підтверджує правомірність сплати орендної плати СТОВ «Росія» ОСОБА_2 замість ОСОБА_1 .

Отже, під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами виконання ним умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати у спосіб передбачений договором.

Таким чином, встановивши, що відповідач - орендар СТОВ «Росія» систематично, а саме, за період з 2013 по 2019 рік, не сплачував орендну плату орендодавцю ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за правильне застосувати до спірних правовідносин положення статті 32 Закону України «Про оренду землі» і статті 141 ЗК України та розірвати договори оренди, які були укладені 04.03.2011 та 23.02.2012 між ОСОБА_1 та Сільсько-господарським товариством з обмеженою відповідальністю «Росія».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасування з підстав передбачених ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Про судові витрати

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача у зв`язку з чим з СТОВ «Росія» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова сума в розмірі 3073,60 грн в рахунок компенсації понесених судових витрат за сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381-383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» про розірвання договорів оренди земельних ділянок задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,864 га, кадастровий номер 03269, укладений 04.03.2011 між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Росія», зареєстрований у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 22.11.2011.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 4,5503 га, кадастровий номер 01972, укладений 23.02.2012 між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Росія», зареєстрований у ДП Кіровоградська філія «Центр ДЗК» 22.05.2012.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росія» на користь ОСОБА_1 3073,60 грн в рахунок компенсації понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко