Справа №727/5111/21
Провадження №2/718/430/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого - судді Скорейка В.В.

за участю секретаря судових засідань - Гайдей А.М.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів адвоката Ковча Т.Б.

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача АТ «Українська залізниця» - Моцюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцманя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Ковч Тарас Богданович, до ФОП ОСОБА_3 та АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Ковч Т.Б, звернулися до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 та АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.04.2019 року вироком Чернівецького Апеляційного суду, ОСОБА_5 визнаний винним в тому, що він 27.07.2018 року, в межах населеного пункту с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, за домовленістю керуючи транспортним засобом марки Mersedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ФОП ОСОБА_3 , вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 286 Кримінального Кодексу України, а саме порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з тепловозом «ЧМЕ-36350», яким кермував машиніст ОСОБА_6 , який перебуває на балансі регіонального управління «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниці», в результаті чого спричинив смерть матері ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7 . В результаті цього випадку позивачам завдано моральну шкоду.

Просять суд стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_3 та АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» моральну шкоду в розмірі по 400 000 гривень, оскільки вони є власниками джерел підвищеної небезпеки, внаслідок взаємодії яких їм завдано моральну шкоду, а також витрати на правничу допомогу.

Позивачі та їхній представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав повністю, вказавши на невідповідність заявленої суми відшкодування у розмірі 400 000 грн. принципу розумності та справедливості, відсутність у справі доказів сильних душевних страждань та пережитого нервового стресу позивачами. Також представник відповідача не погодився із заявленою сумою витрат на правову допомогу у розмірі 101 000 грн., вказавши на їхню необґрунтованість. У додаткових поясненнях у справі вказав, що у разі задоволення судом позовних вимог на суму, яка перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати понад 24000 грн., відповідачам як податковим агентам необхідно буде сплатити 18 % ПДФО та 1.5 % ВЗ з такої суми, що просив суд врахувати.

Адвокат Ковч Т.Б. в інтересах позивачів подав відповідь на вище вказаний відзив, в якому заперечив проти доводів відповідача - АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 в судовому засіданні позов також не визнав. Його представник адвокатка Гірчак Н.А. вказала на те, що ФОП ОСОБА_3 не є власником автобуса Мерседес Бенц Спрінтер 313, державний номерний знак НОМЕР_1 , через що є неналежним відповідачем у цій справі. Даний транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_8 .

Суд, вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

02.04.2019 року вироком Чернівецького Апеляційного суду, ОСОБА_5 визнаний винним в тому, що він 27.07.2018 року, в межах населеного пункту с. Мамаївці, Кіцманського району Чернівецької області, за домовленістю керуючи транспортним засобом марки Mersedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ФОП ОСОБА_3 , вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 286 Кримінального Кодексу України, а саме порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з тепловозом «ЧМЕ-36350», яким кермував машиніст ОСОБА_6 , який перебуває на балансі регіонального управління «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниці», в результаті чого спричинив смерть матері ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.07.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність пов`язана з використання, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнанням, використанням, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на законних підставах.

Відповідно до п.2 ст. 1187 ЦП України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберіганням або утриманням якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно із ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч 1 ст. 190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Відповідно до Акту розслідування причин та обставин надзвичайної події (дорожньо-транспортної пригоди), що сталася 27 липня 2018 року, 258 км. 9 ПК на перегоні Мамаївців Чернівці Північна на нерегульованому залізничному переїзді без чергового в межах с. Мамаївців Кіцманського району Чернівецької області за участю автобуса марки Мерседес Бенц Спрінтер 313, державний номерний знак НОМЕР_1 , та тепловоза марки ЧМЕ 3 6350 причиною ДТП стало порушення водієм автобуса марки Мерседес Бенц Спрінтер 313, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 п.п. 20.2, 20.3 п. 20 та п.п.2.3 п. 2 ПДР.

Посилання представника відповідача АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Моцюка В.В. на те, що вина його довірителя у скоєнні ДТП не встановлена, суд вважає безпідставними, оскільки саме він є власником одного з джерел підвищеної небезпеки - тепловоза марки ЧМЕ 3 6350 і відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України повинен відшкодувати заподіяну шкоду незалежно від наявності вини.

Посилання представника відповідача ФОП ОСОБА_3 адвокатки Гірчак Н.А. на те, ФОП ОСОБА_3 не є власником автобуса Мерседес Бенц Спрінтер 313, державний номерний знак НОМЕР_1 , через що є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки такий транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_8 , є необґрунтованими, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України ФОП ОСОБА_3 є належним володільцем вище вказаного транспортного засобу, так як на підставі доручення від 19.04.2018 року серії ННВ № 171931 отримав у користування цей транспортний засіб в тому числі із правом підписувати договори купівлі-продажу автобуса Мерседес Бенц Спрінтер 313, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 29)..

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи той факт, що позивачам внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки завдано моральної шкоди, яка полягає у раптовій та болісній смерть матері - як найближчої для позивачів людини, що безумовно завдає сильних душевних страждань, які є довічними. Ці душевні страждання проявилися у негативних думках, емоціях та станах, пов`язаних з непоправною втратою матері. Тому вирішуючи питання про розмір завданої позивачам моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни в їхніх життєвих зв`язках, глибину душевних страждань. З урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 160 000 грн в рівних частинах з кожного.

Щодо судових витрат.

Позивачами та їхнім представником адвокатом Ковчем Т.Б. до початку розгляду справи по суті надано два рахунку фактури та довідки від 01.06.2021р., а також акт наданих послуг від 31.05.2021р., відповідно до яких загальна вартість наданих послуг становить 16000 грн., які позивачі сплатили адвокату Ковчу Т.Б..

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Що стосується понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу, то суд виходить із вимог ст. 137 ЦПК України, та враховуючи надані представником позивача: договір про надання професійної правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а тому вважає, що розмір заявлених позивачами витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 16000 грн. не є співмірним складності справи.

Враховуючи клопотання відповідача представника АТ «Укрзалізниця» Моцюка В.В. про зменшення розміру таких витрат, а також те, що кожному з позивачів відповідно до рахунків-фактур надано однакові послуги, а позовну заяву з додатками подано одну в інтересах обох позивачів, тому суд доходить висновку про необхідність зменшення витрат на правову допомогу до розміру 8000 грн., включно із додатковою винагородою адвоката - гонораром успіху

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки, позивачі при зверненні до суду були звільнені від сплати судового збору, то його розмір у сумі 908 грн. відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК Україани підлягає стягненню з відповідачів пропорційно.

Враховуючи викладене, ст.ст.11, 22, 23, 386, 395, 396, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 133, 137, 141, 223, 255, 259, 263, 264, 265, 268, 270, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Ковч Тарас Богданович до ФОП ОСОБА_3 та АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень в рівних частинах з кожного з урахуванням податків, та інших передбачених законодавством обов`язкових платежів, які відповідачі зобов`язані будуть сплатити внаслідок відшкодування цієї маральної шкоди.

Стягнути солідарно з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень в рівних частинах з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути солідарно з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та ФОП ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн в рівних частинах з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 28.12.2021 року.

Суддя В.В. Скорейко