КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 370/3605/19 Головуючий 1 інстанція -Тандир О.В.
Провадження № 22-ц/824/3169/2021 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 лютого 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сержанюка А.С., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Карпенка В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 серпня 2020 року про призначення експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із спільного майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із спільного майна.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що15.06.2001 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з однієї сторони в рівних долях, уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, по АДРЕСА_1 .

Вказаний договір було зареєстровано в реєстрі за №2505. Теж саме стосується і земельної ділянки, яка була придбана 15.06.2001 року в рівних долях, що розташована на території Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, вулиця Жовтнева, що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВМ№ 905080.

У 2012 році придбану ними земельну ділянку було поділено за цільовим призначенням та утвореним земельним ділянкам було присвоєно кадастрові номери, так земельній ділянці площею 0,25 га було присвоєно кадастровий номер :03:001:0002, а земельній ділянці площею 0,3003 га, кадастровий номер 32227801:03:001:0003.

Так, 21.09.2015 року за відповідачем реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції Київської області було зареєстровано права власності на 1/2 частину вищезазначених земельних ділянок. В подальшому, через неодноразові конфлікти між позивачем та відповідачем, позивач був позбавлений можливості користуватися своїм майном.

У підготовчому судовому засіданні позивач подав письмове клопотання про призначення у справі будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, з поставленням експерту наступних питаннь:

1. Чи є технічна можливість розділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

2. Які варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 можливі відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

3. Чи є технічна можливість розділити земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0002, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

4. Які варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0002, за адресою: АДРЕСА_1 , можливі відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

5. Чи є технічна можливість розділити земельну ділянку площею 0,3003 га, кадастровий номер 32227801:03:001:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

6. Які варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,3003 га, кадастровий номер 32227801:03:001:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , можливі відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ?

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26 серпня 2020 року клопотання позивача про призначення будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ у натурі частки із спільного майна - задоволено та на вирішення експерту поставленіпитання:

1. Чи є технічна можливість розділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

2. Які варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 можливі відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

3. Чи є технічна можливість розділити земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0002, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

4. Які варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0002, за адресою: АДРЕСА_1 , можливі відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

5. Чи є технічна можливість розділити земельну ділянку площею 0,3003 га, кадастровий номер 32227801:03:001:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ ?

6. Які варіанти розподілу земельної ділянки площею 0,3003 га, кадастровий номер 32227801:03:001:0003, за адресою: АДРЕСА_1 , можливі відповідно до часток співвласників Ѕ та Ѕ?

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також те, що ухвала суду про проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи була винесена без його участі, що позбавило його можливості скористатись своїми процесуальними правами, а саме подати відзиви заперечити проти проведення експертизи, пропонувати свої запитання щодо проведення експертизи чи експертну установу.

Просить ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 серпня 2020 року скасувати та постановити нову про направлення справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши осіб, які приймали учать у справі, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Постановляючи ухвалу по справі про проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи необхідність у з`ясуванні обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань та з метою правильного вирішення заявленого по справі спору, для виділу частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями ч. 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду"роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII ("Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, суд має право призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача ОСОБА_2 про призначення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, колегія суддів вважає у даній справі правильними.

За наведеного, доводи апеляційної скарги про недоведеність обставин та про необхідності пропонувати свої запитання щодо проведення експертизи та подання клопотань та заяв не найшли свого підтвердження під час розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 26 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: А.С. Сержанюк

В.В. Гуль