Провадження № 2/127/4581/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23.12.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мутовкіній В.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Вінницької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Служба у справах дітей Вінницької міської ради звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає багатодітна сім`я, у якій виховуються семеро дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю всіх вищезазначених дітей, що підтверджується відповідними актовими записами про їх народження. Батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_3 . Щодо дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 громадянка ОСОБА_2 є одинокою матір`ю, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Діти ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з 25.09.2018 перебувають на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Підставами для взяття на облік дітей стало неналежне виконання їх батьками обов`язків по вихованню дітей, ведення ними антигромадського способу життя, не створення дітям належних житлово-побутових умов проживання.

Встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином піклується про своїх дітей, зловживає спиртними напоям, не створила дітям належних умов для проживання та розвитку. Житло, у якому мешкає сім`я, перебуває у антисанітарному стані, у квартирі систематично брудно, всюди розкидані речі дітей та дорослих, брудний посуд тощо. Вона веде антигромадський спосіб життя, є неодноразово судимою особою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 КК України. У даний час притягується до кримінальної відповідальності Вінницьким міським судом Вінницької області.

Крім ОСОБА_2 та її дітей у квартирі мешкають її родичі: баба, дід та дядько дітей, які також вживають спиртні напої та вчиняють скандали і бійки у присутності дітей. У квартирі збираються особи сумнівної поведінки, що вживають спиртні напої, порушують спокій та режим дня дітей.

Батько малолітньої ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_3 , з донькою не проживає, лише періодично відвідує дитину, участі у її вихованні та утриманні не бере, веде антигромадський спосіб життя, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та перебував у місцях позбавлення волі.

Батьки систематично порушують право дітей на освіту. Так, протягом II семестру 2020-2021 навчального року діти ОСОБА_4 , 2012 р.н., та ОСОБА_11 , 2013 р.н., не відвідували навчання у ЗШ І-ІІІ ступенів № 10 Вінницької міської ради через те, що мати не надала адміністрації навчального закладу необхідних документів. Окрім того, ОСОБА_2 до цього часу не звернулася із відповідною заявою до адміністрації ЗШ І-ІІІ ступенів №10 Вінницької міської ради щодо влаштування на навчання до 1 класу своїх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які досягли 6 років та у відповідності з вимогами ч.4 ст.12 Закону України «Про освіту» мають бути влаштовані на навчання.

Працівники служби у справах дітей Вінницької міської ради, Вінницького міського центру соціальних служб, сектору ювенальної превенції ВРУП ГУНП України у Вінницькій області систематично проводили профілактично-роз`яснювальну роботу з матір`ю дітей ОСОБА_2 , надавали їй матеріальну допомогу, влаштовували до відповідних реабілітаційних центрів, де мати з дітьми мала можливість тривалий час перебувати у безпечних та комфортних умовах, а також отримувати допомогу у догляді, утриманні та вихованні дітей.

З батьком ОСОБА_3 профілактична робота проводилася епізодично, оскільки протягом останніх трьох років він переважно перебував у місцях позбавлення волі, що унеможливлювало регулярне спілкування з ним.

26.07.2021 внаслідок негативної поведінки ОСОБА_2 , зловживання нею спиртними напоями, залишення дітей без належного догляду, малолітні ОСОБА_9 , 2019 р.н., та ОСОБА_10 , 2019 р.н., були вилучені із небезпечного середовища за місцем їх проживання та влаштовані до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» відповідно до акту органів внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, який було складено працівниками сектору ювенальної превенції Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області.

27.07.2021старші діти сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були також влаштовані до вищезазначеного лікувального закладу, куди були доставлені працівниками Кризового центру матері і дитини ГО «Полум`я надії», оскільки відповідачка ОСОБА_2 залишила їх у закладі.

Батьки протягом майже 2-х місяців не зверталися до служби у справах дітей міської ради щодо повернення дітей на виховання у сім`ю, тому діти з КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» були переведені до дитячих закладів, оскільки довготривале перебування у лікувальній установі несло загрозу їх інфікування небезпечними хворобами.

Вжиті працівниками служби у справах дітей Вінницької міської ради, Вінницького міського центру соціальних служб, сектору ювенальної превенції ВРУП ГУНП України у Вінницькій області заходи впливу на батьків не призвели до позитивного результату, відповідачі продовжують свідомо нехтувати своїми батьківськими обов`язками і своєю поведінкою створювати небезпечні умови, які загрожують життю, здоров`ю, розвитку та моральному становленню дітей, що і зумовило звернення до суду із даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.1-7).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалися.

Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Вінниці народилась ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис №673 від 16 лютого 2012 року згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10 грудня 2019 року. У графі «батько» записано ОСОБА_3 , а у графі «мати» - ОСОБА_2 (а.с.12).

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Вінниці народилась ОСОБА_5 , про що складено відповідний актовий запис №1386 від 17 квітня 2013 року згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10 грудня 2019 року. У графі «мати» записано ОСОБА_2 (а.с.13). Відомості про батька « ОСОБА_13 » записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.48).

ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Вінниці народилась ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис №2469 від 04 липня 2014 року згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 10 грудня 2019 року. У графі «мати» записано ОСОБА_2 (а.с.14). Відомості про батька « ОСОБА_13 » записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.54).

ІНФОРМАЦІЯ_10 у м. Вінниці народився ОСОБА_7 , про що складено відповідний актовий запис №2630 від 14 липня 2015 року. У графі «мати» записано ОСОБА_2 (а.с.15). Відомості про батька « ОСОБА_13 » записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.53).

ІНФОРМАЦІЯ_11 у м. Вінниці народилась ОСОБА_8 , про що складено відповідний актовий запис №549 від 14 лютого 2018 року. У графі «мати» записано ОСОБА_2 (а.с.16). Відомості про батька « ОСОБА_13 » записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.52).

ІНФОРМАЦІЯ_12 у м. Вінниці народились ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , про що складено відповідні актові записи №2235 та №2234 від 10 липня 2019 року згідно із свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 від 10 грудня 2019 року. У графі «мати» записано ОСОБА_2 (а.с.17-18). Відомості про батька « ОСОБА_13 » записано відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.49-50).

Діти ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з 25.09.2018 перебувають на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Підставами для взяття на облік дітей стало неналежне виконання їх батьками обов`язків по вихованню дітей, ведення ними антигромадського способу життя, не створення дітям належних житлово-побутових умов проживання (а.с.19-32).

Зокрема, зі змісту актів обстеження житлово-побутових умов проживання дітей від 12.11.2015, 29.12.2015, 17.10.2016, 21.12.2016, 25.09.2018, 26.09.2018, 31.01.2019, 06.03.2019, 12.05.2020, 10.03.2021, 09.04.2021, 26.07.2021, 29.07.2021, 04.08.2021 вбачається, що відповідачі систематично ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освітиу зв`язку із зловживанням дорослими членами сім`ї алкогольних напоїв, незадовільним матеріальним становищем (а.с.33-46). Комісією неодноразово виявлено порушення санітарних норм (бруд, сміття та залишки життєдіяльності людей у квартирі), недотримання норм особистої гігієни (діти брудні, нерозчесані та немиті), а також що у присутності дітей члени сім`ї розпивають алкогольні напої. Одного разу ОСОБА_2 до завершення курсу лікування із дітьми пішла із ВМКЛ «Центр матері та дитини» з двома дітьми додому, де була виявлена в безпорадному стані внаслідок алкогольного сп`яніння (а.с.44, 56).

Зі змісту листів КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» м. Вінниці від 04.11.2015, 09.11.2016, 27.02.2020 також вбачається, що батьківські обов`язки ОСОБА_2 виконує незадовільно: не звертається за медичною допомогою у разі хвороби дітей, не слідкує за їх плановим щепленням, не забезпечує їх явку у медичний заклад (а.с.59-61). Окрім цього, ОСОБА_11 має патологію зору (збіжну косоокість обох очей), а ОСОБА_7 патологію нирок (неповне подвоєння правої нирки), однак їм належна медична допомога не надається у зв`язку із ненаданням матір`ю зразків для лабораторних досліджень, неприбуттям дитини для огляду до нефролога та контролю УЗД.

Відповідно до повідомлень КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №10 Вінницької міської ради» від 09.04.2021, 06.09.2021 заклад відвідує із 3 дітей шкільного віку лише ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається у 3-В класі. За час її навчання у закладі мати рідко приходила до закладу, успіхами доньки не цікавилась, а батько не з`являвся жодного разу. Під час дистанційного навчання виходити на онлайн зв`язок можливості у дитини не було, тому учениця отримувала пояснення та виконувала завдання у телефонному режимі до 22.03.2021, потім зв`язок припинився. Класний керівник неодноразово телефонувала матері, однак мобільний оператор повідомляв, що абонент не був у зоні досяжності. Тоді класний керівник відвідала родину для з`ясування причини відсутності дитини на навчанні. Відповідач ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_14 забрав батько ОСОБА_3 , вона не знає, де перебуває дівчинка. Щодо інших дітей, а саме ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач ОСОБА_2 до адміністрації закладу щодо їх зарахування у перший клас не зверталась (а.с.62-64).

ОСОБА_2 у період з 2020 по 2021 роки неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173, ч.ч.1-2 ст.178, ч.1 ст.182, ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с.55-58) а також у період з 2017 по 2020 роки до кримінальної відповідальності за ч.ч.1-2 ст. 185 КК України всього 4 рази (а.с.55, на звороті). Хоча ОСОБА_2 отримує щомісячну державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 6 351, 08 грн, щомісячну державну допомогу при народженні 2-х дітей у розмірі 1720, 00 грн, щомісячну допомогу одиноким матерям у розмірі 4 117, 98 грн, щомісячну допомогу багатодітним сім`ям 6800,00 грн. Крім того, ОСОБА_2 було виділено матеріальну допомогу Департаментом соціальної політики на придбання одягу дітям у розмірі 3000, 00 грн, на погашення боргів за житлово-комунальні послуги шляхом перерахування послуг за газопостачання у розмірі 6402, 00 грн, за розподіл газопостачання у розмірі 450, 00 грн, за електроенергію у розмірі 1254, 00 грн. Також за сприяння Вінницького міського центру соціальних служб було списано борг за споживання гарячої води у розмірі 14 596, 20 грн (а.с.66-67).

Крім цього, враховуючи несприятливі побутові умови для виховання дітей, а саме що брат ОСОБА_2 , її співмешканка та їх батько, які схильні до зловживання алкогольними напоями, вчиняють сварки, відповідач ОСОБА_2 разом із усіма дітьми за сприяння Вінницького міського центру соціальних служб двічі, а саме з 15.07.2019 по 20.02.2020 та з 05.06.2020 по 05.12.2020 направлялась в КЗ «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг», відділення «Притулок для осіб, які постраждати від домашнього насильства, насильства за ознакою статі, перебувають у складних життєвих обставинах» (а.с.66-67). ОСОБА_2 надавались консультації психолога, соціальна допомога для формування навичок ведення домашнього господарства та догляду за дітьми. Обидва рази ОСОБА_2 неодноразово отримувала попередження щодо вживання алкогольних напоїв та повернення до відділення у нетверезому стані. 18.02.2020 поїхала до м. Вінниці у справах, попросивши доглянути за своїми дітьми іншу клієнтку. Крім цього, неодноразово влаштовувала скандали, висловлювалась нецензурною лайкою, погрожувала черговому адміністратору, з огляду на що її було відраховано. 30.09.2020 ОСОБА_2 отримала попередження про недогляд за дітьми, оскільки вони погано відвідували навчальний заклад, доглядаючи за меншими дітьми. ОСОБА_2 неодноразово залишала догляд менших дітей на старших та працівників закладу. Стан її кімнати був незадовільний, чистоту та охайність підтримували працівники закладу. ОСОБА_2 неодноразово вживала алкогольні та енергетичні напої у закладі, внаслідок чого її поведінка ставала агресивною, що призводило до конфліктних ситуацій з іншими клієнтами та працівниками закладу (а.с.72-73).

У подальшому, 11.06.2021 ОСОБА_2 та її семеро дітей за її бажанням було поміщено до кризового центру для мам з дітьми громадської організації «Полум`я надії», де їм була виділена окрема кімната з належними умовами для розвитку і повноцінного відпочинку дітей. Дітям було надано одяг та взуття відповідно до сезону, оскільки ОСОБА_2 приїхала із пакетом брудних речей. У дітей було виявлено педикульоз - ектопаразитне захворювання шкіри, породжене вошами, вони не дотримувались особистої гігієни (а.с.68).

18.07.2021 у наймолодших дітей ОСОБА_15 та ОСОБА_16 піднялась температура, їх госпіталізовано до Вінницької міської клінічної лікарні «Центру матері та дитини» разом із відповідачем ОСОБА_2 , де їх щодня відвідували волонтери кризового центру та фахівець ВМЦСС, купували ліки та продукти харчування. Інші діти матір залишила у кризовому центрі для мам з дітьми громадської організації «Полум`я надії» на час перебування у лікарні.

Однак, 23.07.2021 ОСОБА_2 покинула медичний заклад. Вночі волонтери громадської організації вдома її не виявили (а.с.68). Наступного дня її було виявлено вдома волонтерами, яким вона повідомила, що не бажає повертатися до центру та забере інших дітей (а.с.74). Однак через 4 дні її було виявлено вдома у безпорадному стані внаслідок алкогольного сп`яніння (а.с.44). Станом на 27.07.2021 інших 5 дітей з кризового центру мати не забрала (а.с.74).

26.07.2021 внаслідок негативної поведінки ОСОБА_2 , зловживання нею спиртними напоями, залишення дітей без належного догляду, малолітні ОСОБА_9 , 2019 р.н., та ОСОБА_10 , 2019 р.н., були вилучені із небезпечного середовища за місцем їх проживання та влаштовані до КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» відповідно до акту органів внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, який було складено працівниками сектору ювенальної превенції Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області.

27.07.2021старші діти сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були також влаштовані до вищезазначеного лікувального закладу, куди були доставлені працівниками Кризового центру матері і дитини ГО «Полум`я надії», оскільки відповідачка ОСОБА_2 залишила їх у закладі.

Батьки протягом майже 2-х місяців не зверталися до служби у справах дітей міської ради щодо повернення дітей на виховання у сім`ю, тому діти з КНП «ВМКЛ «Центр матері та дитини» були переведені до дитячих закладів, оскільки довготривале перебування у лікувальній установі несло загрозу їх інфікування небезпечними хворобами.

На день розгляду справи судом батьки не забрали жодну дитину на виховання та не цікавляться їхнім життям.

У судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що діти перебувають на обліку служби у справах дітей Вінницької міської ради як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Свідок неодноразово була присутня при відвідуванні квартири, де мешкали діти із матір`ю, в ній виявлено неналежні умови проживання, а саме квартира не прибрана, їжа не готується, діти не доглянуті. З огляду на це у вересні 2021 року дітей було поміщено до дитячого закладу на повному державному забезпеченні. Відповідачі до закладу не приходять, дітей не відвідують.

Свідок ОСОБА_18 , яка є заступником директора КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №10 Вінницької міської ради», повідомила, що знає добре сім`ю ОСОБА_19 , неодноразово спілкувалась із відповідачем. Їй відомо, що весь навчальний рік діти школу не відвідують, заяв від ОСОБА_2 про прийняття молодших дітей, які досягли шкільного віку, до школи не надходило.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази дані в судовому засіданні об`єктивно підтверджуються вищезазначеними доказами по справі.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 08.10.2021 №01-00-011-67473 про доцільність відібрання дітей, останній вважає доцільним відібрати дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від матері, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також від батька, оскільки вони ведуть антигромадський спосіб життя, неналежно піклуються про дітей, їх проживання з батьками створює реальну загрозу життю, здоров`ю та розвитку дітей (а.с.8-11).

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

У даній справі судом встановлено, що усі семеро дітей не перебувають у належних санітарно-гігієнічних та побутових умовах. Батьки не тільки не займаються їх духовним і моральним розвитком, але і не забезпечують їх належний фізичний стан: відвідування лікаря, щеплення, здачу аналізів тощо. Діти перебувають у сім`ї, яка веде антигромадський спосіб життя, у тому числі на їх очах дорослі вживають алкогольні напої, вчиняють сварки.

Крім цього, лише одна дитина шкільного віку, а саме ОСОБА_4 періодично відвідує школу. Інші діти шкільного віку - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , школу не відвідують у зв`язку із бездіяльністю батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини у батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Зокрема, до таких підстав згідно з п.п.2-5 ч.1 ст. 164 СК України є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоке поводження з дитиною; батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами;вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, такі в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) відзначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 315/1279/19 (провадження № 61-3821св21).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відібрання ж дитини не пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо. Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

На жаль, у даній справі ні відповідач ОСОБА_2 , ні відповідач ОСОБА_21 не забезпечують належні умови проживання, виховання, розвитку та навчання дітей. Вони не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, дотримання санітарно-гігієнічних норм, не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. Їх спільне проживання є шкідливим як для психічного здоров`я дітей, які спостерігають таким чином за соціальною, духовною та фізичною деградацією своїх батьків, так і для їх фізичного здоров`я, оскільки вони належним чином не забезпечуються сезонним одягом, часто хворіють, своєчасна медична допомога їм не надається, не дотримуються санітарно-гігієнічні правила. Суд оцінює умови проживання дітей з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 як небезпечні та шкідливі для їх фізичного та психічного розвитку. Вони потребують розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, що не здатні та не бажають забезпечити відповідачі, на відміну від позивача у справі.

Зокрема, батьки фактично самоусунулися від виховання дітей, залишивши їх добровільно на вихованні у органу опіки та піклування, протягом чотирьох місяців не виявивши бажання взяти їх на виховання, не спілкуються з дітьми, не проявляють ініціативи до зустрічей із ними. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_21 свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, єдиною метою спільного проживання з дітьми є отримання соціальної допомоги.

При цьому органом опіки та піклування, а також волонтерами неодноразово протягом 6 років вживались заходи щодо покращення соціально-побутових умов ОСОБА_2 та її дітей, надання їй психологічної, медичної та соціальної допомоги з огляду на життєві обставини, у яких вона опинилась. Однак усі рази ОСОБА_2 порушувала умови проживання у відповідних закладах, без поважних причин поверталась до місця свого постійного проживання, не звертала уваги на рекомендації, не відмовилась від шкідливих звичок. Таким чином, суд приходить до висновку, що змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідачі неналежно виконують свої батьківські обов`язки по догляду, вихованню та розвитку малолітніх дітей, враховуючи наявність реальної загрози для їх життя, здоров`я та розвитку з боку батьків, нездатність відповідачів забезпечити дітям необхідні умови життя, повноцінний фізичний та духовний розвиток, безпеку, гармонію та спокій, їх тривале ухилення від виконання батьківських обов`язків, відсутність реагування на зауваження уповноважених органів, небажання змінювати свою поведінку, ставлячи на перше місце найкращі інтереси дітей та оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію дітей та їх звичайні потреби, відсутність самостійного доходу, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов`язок та відповідальність батьків за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, виходячи із їх найкращих інтересів.

А тому, з огляду на вищевикладене, керуючись принципами, законності, справедливості та пропорційності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти у розмірі 1/2 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 12 жовтня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття; з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 12 жовтня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь дітей аліментів в частині суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім цього, судовий збір в розмірі 1816 грн за дві вимоги (про відібрання дітей та про стягнення аліментів) підлягає стягненню з кожного із відповідачів в дохід держави відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, від сплати якого позивача звільнено за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 12, 14, 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.19, 150, 160, 170, 181, 182 СК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Відібрати дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передати дітей на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради.

Відібрати дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_3 без позбавлення його батьківських прав та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Вінницької міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/2 частки всіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 12 жовтня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 12 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 1816 грн. судових витрат на користь держави.

Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, код ЄДРПОУ 4456028, місцезнаходження: вул. Соборна, 50, м. Вінниця;

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_14 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 28 грудня 2021 року.

Суддя