справа № 168/660/20
провадження № 2/166/316/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Ратне 23 грудня 2021 року Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ляха В.І.

за участю секретаря Омелько Н.І.

представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житлом та виселення із житла,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить позбавити його права користування квартирою АДРЕСА_1 , та виселити його із квартири.

ОСОБА_1 позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

14.10.2007 року позивачка вийшла заміж за відповідача ОСОБА_3 .

Від шлюбу в них є спільна дитина - дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною - інвалідом віком до 18 років.

Відповідач ОСОБА_3 став проживати в житлі, зареєструвався у квартирі 11.06.2012 року.

Подружнє життя не склалось. Судовим порядком 22.10.2019 року шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу, відповідач не виселився, а продовжив проживати в квартирі.

Відповідач ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, систематично влаштовує сварки, вчиняє домашнє насильство до позивачки, в тому числі і в присутності малолітньої дочки.

За фактами вчинення відповідачем ОСОБА_3 насильства, вона зверталась із відповідними заявами в поліцію 04.02; 02.03; 09.06; 09.09.2020 року.

Внаслідок противопоравної поведінки відповідача, який зловживає спиртними напоями та систематично порушує правила співжиття, відповідачка з дитиною не може вільно користуватися житлом, що робить неможливим спільне проживання у квартирі разом з відповідачем.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов підтримала, просить його задовольнити, з підстав зазначених вище.

Відповідач ОСОБА_3 , його представник ОСОБА_4 позов не визнали, просять його відхилити.

За твердженням відповідача ОСОБА_3 , він правил співжиття не порушує. Він приймає участь в оплаті житлово-комунальних послуг за квартиру. Піклується за дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дитиною - інвалідом віком до 18 років. Дочка ставиться до його як до батька, прихильно.

Після розірвання шлюбу з позивачкою судовим порядком 22.10.2019 року, він залишився проживати в квартирі, оскільки іншого житла в його немає.

Правил співжиття він не порушує і нестепних умов позивачці для проживання з дочкою не створює, не чинить будь-який перешкод позивачці у користуванні житлом.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 22.10.2019 року зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 14.10.2007 року шлюб розірвано (а.с.21-22).

Їхня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною - інвалідом віком до 18 років, відповідно медичного висновку №6 від 15.02.2011 року (а.с.20, 26).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" №22479522 від 14.04.2009 року, позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , підстава свідоцтво про право власності (рішення від 31.07.2008 року №153/ 10.02.2008 року) Старовижівська селищна рада (а.с.12).

З будинкової книги №89381 для реєстрації громадян, які проживають в квартирі АДРЕСА_1 встановлено, що в ній зареєстровані позивачка ОСОБА_1 з 06.02.2007 року, дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.11.2010 року. відповідач ОСОБА_3 з 11.06.2012 року (а.с.15-19).

У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном ст.391 ЦК України.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності з непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та використанні обов`язків власник забов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Частиною першою ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України закріплено положення, відповідно до якого громадяни, що мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.116 ЖК України встановлено, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідач ОСОБА_3 поселився у квартирі та набув права користування житлом в 2009 році, під час шлюбу з позивачкою, як член сім`ї власника житла.

Верховний Суд в судовій практиці зазначив, що при вирішенні справ, передбачених законом підстав для виселення особи чи визнання такою, що втратила право користування, що посуті буде наслідком виселення, виходячи із принципу верховенства права, суд повинен у кожній конкретній справі проводити оцінку на предмет того, чи є втручання у право особи на повагу до її житла не лише законним, але й "необхідним у демократичному суспільстві", закрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 поселився у належній позивачці ОСОБА_1 квартирі як член сім`ї, який немає іншого житла, тому її право на це майно не може бути захищено шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, який внаслідок цього стане безхатченком, що не є справедливим з урахуванням всіх обставин цієї справи.

За повідомленням відділу поліцейської діяльності №1 (сел. Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області відповідач ОСОБА_3 у період з вересня 2020 року по день видачі довідки від 18.11.2021 року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Позивачкою ОСОБА_1 поданими доказами до доведено обставин, встановлених ч.1 ст.116 ЖК УКраїни, які були б достатніми для висновку, що відповідач ОСОБА_3 систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Звертання позивачки ОСОБА_1 із заявами в поліцію 04.02; 02.03; 09.06; 09.09.2020 року з приводу виниклих між нею та відповідачем на побутовому грунті сварок, суд не вважає такими, що відповідач ОСОБА_3 систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житлом та виселення із житла, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ч.1 ст.319, ст.321, ч.1 ст.383 ЦК України, ч.1 ст.116, ст.150 ЖК України, суд, -

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житлом та виселення із житла відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення витовлено 28.12.2021 року.

Суддя Лях В.І.

.