Справа № 372/4443/21
Провадження 4-с-67/21
ухвала

Іменем України

14 грудня 2021 року Обухівський районний суд Київської обалсті у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Сокол О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), заінтересована особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою в якій просив скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні 2742787, винесену державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби; закрити виконавче провадження у зв"язку із фактичним виконанням боржником рішення суду в повному обсязі; зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.06.2014 року ВДВС Обухівського МРУЮ, зареєстровано 01.08.2014 року за №14849300 реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управліня юстиції Київської області та скасувати номер запису про обтяження 6531405; виключити з опису та звільнити з під арешту все нерухоме майно належне ОСОБА_1 .

На обґрунтування скарги вказав, що при виконанні виконавчого листа № 2/987, виданого 04.10.1999 року Обухівським районним судом у справі про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на сина ОСОБА_4 -19.01.1996 року народження державним виконавцем ВДВС Обухівського РУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження. Боржником вказане рішення виконано, заборгоаності перед стягувачем він не має. Випадково йому стало відомо про обтяження належного йому майна на підставі постанови державного виконавця від 27.06.2014 року.

Представник Обухівського міськрайонного ВДВС до суду не з"явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань суду не подав.

Стягувач до суду не з"явилась, у поданій заяві просила розглядати скаргу у її відсутність.

Дослідивши матеріали скарги суд встановив наступне.

Постановою Обухівського районного суду від 04 жовтня 1999 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на користь ОСОБА_3 до повноліття дитини, починаючи стягнення з 29.09.1999 року.

На підставі вказаного рішення 04.10.1999 року видано виконавчий документ, який звернуто до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Обухівського міськрайонного управління юстиції Бабаєвою Є.В. 27.06.2014 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно інформації №48984 від 08.06.2021 року Обухівського МРВДВС станом на 08.06.2021 року відомості про накладення арешту на майно ОСОБА_1 у відділі відсутні. Виконавчий лист №2-987 від 04.10.1999 року Обухівського районного суду в межах виконавчого провадження №2742787 27.07.2014 року направлено за належністю до іншого відділу ДВС. 21.10.2014 вказаний виконавчий лист повторно пред"явлено на примусове виконання до Обухівського відділу ДВС. 27.11.2014 виконавче провадження №45154117 закінчено в зв"язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. На момент досягнення повноліття дитини борг становив 36185 грн. 61 коп. На даний час виконавче провадження знищено.

Згідно розписки стягувача від боржника 12.07.2021 року нею отримано борг по аліментах в розмірі 36182 грн. 61 коп., претензій до батька дитини з приводу виконання рішення суду про стягнення аліментів не має.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.07.2021 року вбачається, що 01.08.2014 державним реєстратором Козловим Ю.В. проведено державну реєстрації обтяжень на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуженя, серія та номер 2742787 виданий 27.06.2014 Обухівсього МУРЮ, державний виконавець Бабаєва Є.В. Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14849300 від 01.08.2014 ОСОБА_5 , Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Киїської області. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач ВДВС, особа майно якої обтяжується ОСОБА_1 , особа в інтересах якої встановлено обтяження ОСОБА_3 , опис предмета обтяження все майно.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закон № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 18 Закон № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, Обухівського ВДВС, посилаючись на відсутність заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 вказував на наявність підстав для зняття арешту з належного йому майна.

Частиною другою статті 71 Закон № 1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до статті 48, 56 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону № 1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Із аналізу наведеної норми Закону слідує, що підставою для зняття державним виконавцем раніше накладеного арешту на майно боржника є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено і не оспорювалося ні стягувачем, ні державним виконавцем, що заборгованість по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №2742787, у межах якого було накладено арешт на майно боржника, на момент звернення боржника до суду із скаргою і на теперішній час відсутня.

Таким чином боржником доведено, що виконання рішення зі сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про підставність скарги в частині зняття арешту та відсутність підстав для її задоволення в іншій частині.

Керуючись статями 447 - 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою ВДВС Обухівського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.06.2014 року у виконавчому провадженні 2742787, номер запису про обтяження 6531405, зареєстрований Реєстраційною службою Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області 01.08.2014 за номером 14849300.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя: