ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 654/2321/20 Головуючий в І інстанції Сіянко В.М.
Номер провадження 22-ц/819/300/21 Доповідач Орловська Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Давиденко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.11.2019 року по справі № 654/3379/19, з урахуванням його зміни постановою Херсонського апеляційного суду від 20.05.2020 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у сумі 5000 грн щомісячно.

У ході розгляду справи № 654/3379/19 ОСОБА_1 не було надано доказів фінансової спроможності ОСОБА_2 сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, при цьому відповідач неодноразово наголошував, що через стан здоров`я має намір закінчити кар`єру моряка, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На теперішній час майновий стан ОСОБА_2 значно погіршився, оскільки з 01.06.2020 року його заробітна плата становить 4723 грн. на місяць, а тому посилаючись на ст. 192 СК України просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 5000 грн щомісячно на мінімальний гарантований розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Змінено визначений постановою Херсонського апеляційного суду від 20 травня 2020 року у справі №654/3379/19 розмір аліментів, та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14.08.2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у більшому розмірі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення суду не з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, вважає, що надана позивачем довідка про роботу відповідача охоронцем у ТОВ «УМУТ» та розмір його заробітної плати є недостовірною. При цьому, позивач є працездатною особою, а тому враховуючи позмінний графік роботи охоронця має можливість працювати у вільні дні. Зазначає, що визначений судом розмір аліментів у 2000 грн. не дозволить забезпечити дитині необхідний розвиток, якісне харчування, оплату дошкільного закладу та інші потреби.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає її доводи необґрунтованими, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14.08.2020 року без змін. Вказує на погіршення свого майнового стану, як на підставу зменшення розміру аліментів, а також на відсутність у його власності нерухомого майна, транспортних засобів, банківських вкладів тощо.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьком та матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 .

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.11.2019 р. у справі № 654/3379/19, з урахуванням постанови Херсонського апеляційного суду від 20.05.2020 р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн щомісяця, починаючи з 09.09.2019 року і до повноліття дитини. (а.с.8-12)

Вважаючи, що з моменту прийняття постанови Херсонського апеляційного суду від 20.05.2020 р. майновий стан ОСОБА_2 значно погіршився, що свідчить про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивач просив задовольнити його позов про зменшення розміру аліментів.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з ОСОБА_2 стягуються аліменти у розмірі, що перевищує його місячну заробітну плату, що свідчить про погіршення матеріального стану батька, а тому керуючись ст.182,192 СК України суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів.

Апеляційний суд вважає вказані висновки суду першої інстанції не обґрунтованими та такими, що не відповідають встановленим обставинам та наданим доказам.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, визначальною умовою при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню на дитину з батьків, є встановлення судом обставин щодо значного погіршення матеріального стану та/або стану здоров`я особи, з якої стягуються аліменти; покращення матеріального стану та/або стану здоров`я особи, яка такі аліменти одержує або встановлення інших обставин, які є істотними та впливають на визначення розміру аліментів згідно ст. 182 СК України.

Згідно ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ч. 2 ст. 78 ЦПК України)

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач в якості підстав для зменшення розміру аліментів посилається на необґрунтованість судового рішення, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 5000,00 щомісячно, а також на погіршення стану його здоров`я та погіршення майнового стану.

Апеляційний суд зазначає, що незгода позивача з постановою Херсонського апеляційного суду від 20.05.2020 р. у справі № 654/3379/19 не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного вказаним судовим рішенням, оскільки у випадку такої незгоди учасник справи має право на його оскарження до суду вищої інстанції.

Також з матеріалів справи вбачається, що в якості єдиного доказу погіршення свого майнового стану позивач надав світлокопію довідки № 27 від 01.06.2020 р., виданої директором ТОВ «УМУТ», згідно якої ОСОБА_2 працює у ТОВ «УМУТ» на посаді охоронця з 01 червня 2020 р. із заробітною платою у розмірі 4723,00 грн. згідно наказу № 4-К від 28.05.2020 р. (а.с.7)

Проте, колегія суддів критично оцінює вказаний доказ, оскільки така довідка не є належним засобом доказування майнового стану особи. При цьому, позивачем не надано первинних документів, які б підтверджували факт його працевлаштування та отримання доходу у зазначеному ним розмірі, зокрема, копії наказу про прийняття на роботу, розрахункові листи, витягу з банківського рахунку, довідку податкового органу щодо сум отриманих доходів тощо.

Наявну в матеріалах справи довідку ТОВ «УМУТ» № 11 від 15.10.2020 р. про розмір виплаченої ОСОБА_2 заробітної плати за період з червня по вересень 2020 р. колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказана довідка, як доказ, не існувала на момент ухвалення рішення судом першої інстанції від 14.08.2020 р.

Згідно з частиною третьою статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Разом із тим, позивачем не зазначено обставин, які б доводили неможливість подання доказів на підтвердження отриманого ним доходу до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент ухвалення рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 908/1908/19.

Крім того, працевлаштування ОСОБА_2 на посаду охоронця та отримання ним заробітної плати у розмірі 4 723,00 грн не є беззаперечним доказом відсутності у позивача інших доходів, які б дозволяли сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки у визначеному судом розмірі.

Доводи позивача про необхідність зменшення розміру аліментів у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не надано доказів погіршення свого матеріального стану та/або стану здоров`я з моменту прийняття постанови Херсонського апеляційного суду 20.05.2020 р., яким з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь позивача у розмірі 5000,00 грн, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення вказаного розміру аліментів.

Згідно п. 2,3 ст. 376 СК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо погіршення майнового стану позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, та не відповідають дійсним обставинам справи, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування заочного рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений апелянтом судовий збір в сумі 1261,20 грн. підлягає стягненню на її користь з позивача ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1261,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 03 березня 2021 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В. Кутурланова

________________ В.В.Майданік