Справа № 604/1220/21
Провадження № 2/604/525/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Підволочиської територіальної громади Тернопільської області про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Підволочиської територіальної громади Тернопільської області про визнання за ними права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 69,4 м. кв., житловою площею 57,2 м. кв., зокрема за ОСОБА_1 просять визнати право власності на ј частку зазначеного будинковолодіння, за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - по 1/4 частці.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що у відповідності до свідоцтва на право особистої власності, виданого 30 січня 1992 року на підставі рішення виконкому Хмелиськівської ради народних депутатів № 25 від 26 грудня 1991 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, що складається з 4 членів сім`ї - ОСОБА_4 - голови двору, разом з яким у відповідності до довідки, виданої Підволочиським державним архівом станом на 1992 рік проживали: дружина ОСОБА_2 , сини: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який залишив заповіт, посвідчений 11 березня 2019 року в користь ОСОБА_1 . Проте, коли ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу, що стверджує належність спадкодавцеві частки у спадковому майні. Враховуючи викладене, а також те, що позивачі, як члени колгоспного двору не втратили частку у майні, в позасудовому порядку захистити свої права на мають можливості, а тому просять позов задовольнити.

В судове засідання позивачі не з`явилися, подали заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять справу розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача - Підволочиської територіальної громади (Підволочиської селищної ради) Тернопільської областіу судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна № 135, виданої Підволочиським районним бюро технічної інвентаризації та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 25 листопада 2019 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 57,2 кв.м. належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 січня 1992 року, виданого на підставі рішення виконкому Хмелиськівської сільської ради № 25 від 26 грудня 1991 року.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 30 січня 1992 року, № 231 на підставі рішення виконкому Хмелиськівської Ради народних депутатів № 25 від 26 грудня 1991 року, жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є ОСОБА_4 .

Згідно довідки, виданої Підволочиським районним державним архівом Підволочиської РДА в Тернопільській області 10 грудня 2019 року № 1040 по документах архівного фонду «Хмелисьтківська сільська рада» у погосподарських книгах с. Хмелиська станом на 1992 рік значиться господарство ОСОБА_4 , 1945 р.н., голова двору, разом з яким проживали: дружина ОСОБА_2 , 1948 р.н., сини ОСОБА_1 , 1972 р.н. та ОСОБА_3 , 1975 р.н.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Таким чином, у відповідності до даних положень ОСОБА_4 , 1939 р.н., ОСОБА_2 , 1948 р.н., ОСОБА_1 , 1972 р.н., ОСОБА_3 , 1975 р.н., належало по 1/4 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , як членам колгоспного двору.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району.

У відповідності до заповіту, посвідченого 11 березня 2019 року старостою села Хмелиська, зареєстрованого за № 15-7, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, та все те, що буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обов`язки на час смерті - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як убачається із роз`яснень приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу від 02 грудня 2019 року № 99/01-16 до майна померлого ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 128/2019 року, згідно даних якої дружина померлого ОСОБА_2 подала заяву про відмову від спадкування та отримання Ѕ частки спадкового майна. Спадщину прийняв син померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день смерті постійно проживав разом із спадкодавцем, та згідно заповіту, посвідченого 11 березня 2019 року, є спадкоємцем щодо майна померлого. 02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на належну спадкодавцеві ј частку у майні, яке є колгоспним двором.

Таким чином судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є членами колгоспного двору, оскільки до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні, а тому мають право власності у розмірі по 1/4 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виходячи з рівності часток усіх членів двору, проте не можуть у позасудовому порядку здійснити реєстрацію належного їм майна. Крім того позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому належала ј частка спірного будинковолодіння як члену колгоспного двору, спадщину прийняв, однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, спадкоємцю відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на належну йому частку у спадковому майні.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності, у зв`язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 392, 1223,1268, п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), ст.ст. 524,525, 527,529,548,549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , жителя с. Хмелиська Тернопільської області, ОСОБА_2 , жительки с. Хмелиська Тернопільської області, ОСОБА_3 , жителя с. Хмелиська Тернопільської області до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиської селищної ради) Тернопільської області, юридична адреса: вул. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ, Тернопільський район, Тернопільська область, про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 від 02 жовтня 2000 року, право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , зокрема на ј частку, що належить йому як члену колгоспного двору, та на ј частку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 від 08 серпня 2003 року, право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належить їй як члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належить йому як члену колгоспного двору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя - підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків