Провадження №2-ві/521/4/21
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

03 березня 2021 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши у порядку письмового провадження заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Поліщук Ірини Олександрівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Малиновського районного суду міста Одеси Поліщук І.О. знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та відшкодування збитків.

До канцелярії суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючому судді у вказаній справі, в якій заявник посилається на те, що суддя Поліщук І.О. на даний час спеціалізується на розгляді кримінальних проваджень, які є пріоритетними і відповідно цивільні справи розглядає вторинно, що унеможливлює своєчасний розгляд наведеної справи. Тривалий час суддя Поліщук І.О. знаходилася у відпустці та на лікарняному, що також не дозволяло проводити розгляд вказаної цивільної справи в межах строків встановлених ЦПК України. ОСОБА_1 зазначає, що являється відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, вона доглядає за своїми трьома онуками, які мешкають в Італії і в ті, короткі періоди коли приїжджає до України, з огляду на вищенаведені обставини, унеможливлюється призначення розгляду справи на погоджені дати та дотримання строку розгляду зазначеної цивільної справи в межах строків встановлених ЦПК України. Крім того, судом не допитаний свідок ОСОБА_3 , який також знаходиться у від`їздах, а отже визначити дату судового засідання у зручний для всіх час за умови зайнятості судді Поліщук І.О. у розгляді кримінальних проваджень, є практично неможливим.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 02 березня 2021 року постановлено зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та відшкодування збитків, до вирішення питання про відвід судді Поліщук І.О. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02 березня 2021 року у порядку п. 15.2 ч. 1 ст. 33 Перехідних положень ЦПК України заява про відвід головуючому судді Поліщук І.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та відшкодування збитків, - розподілена судді Малиновського районного суду міста Одеси Граніну В.Л.

У відповідності до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід, в якій зазначено заявником підстави для відводу, дослідивши наявні матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволені вказаної заяви, з огляду на наступне.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Отже, суддя не може брати участь у розгляді справи за наявності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Складова безсторонності для забезпечення права на справедливий суд, передбачена статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначається як на підставі суб`єктивного критерію - особистих переконань та поведінки певного судді, так і на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" (Feyv.Austria), від 24лютого 1993року ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечено судом умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності, про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року та справі «Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При вирішенні питання про відвід судді Поліщук І.А. судом не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при розгляді цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 40, 259, 260, п.15.2 Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Поліщук І.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та відшкодування збитків.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору та відшкодування збитків, - передати судді Поліщук І.А. для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя