Справа № 361/1753/21
провадження № 2-з/361/57/21
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 березня 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 до подання позову подав до суду заяву, в якій просить забезпечити його позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0026, площею 0.1175 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, та житловий будинок, загальною площею 248.7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212 (номер об`єкта в РПВН 6174014), які на праві приватної власності належать відповідачу ОСОБА_2 , та заборонити йому вчиняти будь-які дії щодо їх відчуження.

Як вбачається із заяви та доданих до неї документів, ОСОБА_1 готується подання до суду позовної заяви до ОСОБА_2 , який є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Головного управління юстиції у Київській області Савера М.В., про стягнення суми завдатку у подвійному розмірі, що на даний час становить 837 990 грн. 00 коп., та яка була сплачена заявником при укладенні з ОСОБА_3 попереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки у вигляді договору про завдаток № 15 від 07.05.2011 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що спадкоємець ОСОБА_2 , достовірно знаючи про його вимогу як кредитора спадкодавця ОСОБА_3 , після отримання 01.03.2021 року свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності на все спадкове майно померлої ОСОБА_3 , з метою невиконання зобов`язань перед заявником щодо добровільного повернення грошових коштів (суми завдатку), вже наступного дня, а саме 02.03.2021, відчужив (продав) земельну ділянку, що була предметом договору про завдаток № 15 від 07.05.2011 року, а тому, на його думку, на даний час існує загроза відчуження решти спадкового майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому уразі задоволення позовних вимог. На переконання заявника даний вид забезпечення позову є співмірним та співрозмірним із позовними вимогами, ефективним, справедливим та обґрунтованим.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи, приходжу до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із п.п.1 та 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали встановлено, що земельна ділянка та житловий будинок, на яку заявник просить накласти арешт, є спадковим майном, набутим на підставі заповіту спадкоємцем ОСОБА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , і на яке, згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України, суд за позовом ОСОБА_1 може звернути стягнення.

З урахуванням всіх обставин, при вжитті заходів забезпечення позову суд виходячи із розміру заявлених позовних вимог, бере до уваги те, що даний вид забезпечення позову не позбавляє права власності ОСОБА_2 на належне йому майно, а лише по своїй суті є тимчасовим обмеженням у праві розпорядження таким майном, у той же час забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь останнього, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти арешт на земельну ділянку та житловий будинок, які належать ОСОБА_2 ..

У той же час, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження згаданого нерухомого майна, оскільки за наявності самого арешту власник майна вже позбавлений такої можливості, і саме такий вид, на думку суду, в достатній мірі забезпечить позов заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , а саме на:

- земельну ділянку із кадастровим номером :01:018:0026, площею 0,1175 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212;

- житловий будинок, загальною площею 248.7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212 (номер об`єкта в РПВН 6174014).

Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову та Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Дані про стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Дані про боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.М. Петришин