Справа № 627/709/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року смт Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Бугаєнко І.В.,
за участі секретаря - Сургай М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір.
Позивач зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дитиною більше десяти років; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, не сплачує аліменти та не надає грошової допомоги дитині, що свідчить про ухилення батька від вихованні дитини.
Позивач вказує, що відповідач неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності та має заборгованість по сплаті аліментів.
Зазначає, що на даний час дитина повністю перебуває на її утриманні. У зв`язку з ухиленням відповідача від виховання та піклування за сином, на теперішній час дитина позбавлена можливості повноцінного, гармонійного, фізичного та духовного розвитку, виїзду на відпочинок, а тому формальне збереження батьківських прав відповідача, який ухиляється виховання сина, суперечить інтересам малолітнього ОСОБА_3 .
Позивач у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 06.12.2021 року через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада», причину неявки суду не повідомив, відзив не подав.
Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлявся, у своїх поясненнях від 19.11.2021 року просить суд розглядати справу без участі представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.
Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились.
З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 20.12.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.02.2015 року розірвано, рішення набрало законної сили /а.с.13/.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції /а.с.12/.
Як вбачається з довідки № 436 від 14.06.2021 року виданої головним лікарем КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» Харківської міської ради ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває під наглядом фахівців поліклініки з 2010 року. за час спостереження в поліклініці, здійснювала догляд за дитиною у разі її хвороби та супроводжувала до поліклініки дитину у разі проходження профілактичних оглядів, щеплень, мати хлопчика - ОСОБА_1 /а.с.15/.
З характеристики виданої директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 58 Харківської міської ради Харківської області на ученицю 7-Б класу ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_3 навчається в школі з 1 класу, зарекомендував себе як організований, старанний учень. Заняття відвідує систематично, не запізнюється. Мати приділяє увагу вихованню сина, відвідує батьківські збори, прислухається до порад класного керівника. Батько контакт з класним керівником не підтримує, батьківські збори не відвідує/а.с.16/.
Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 11.11.2021 року № 626, вважається за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 85-86/.
Крім того, із копії заяви, доданої до висновку про позбавлення батьківських прав, написаної власноруч малолітнім ОСОБА_3 , вбачається, що він не проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 зазначає, що він його давно не бачив, з ним не спілкується, зі святами не вітає. Вказує, що у нього є тато - ОСОБА_6 , з яким вони проживають та який його виховує /а.с.87/.
Суд, дослідивши письмові матеріали на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).
Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина, посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню дитини.
Так, в пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 13 березня 2019 року по справі №631/2406/15-ц.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідачами не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини.
Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками по відношенню до його малолітнього сина, про що до суду надано відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 11.11.2021 року, суд дійшов висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки, передбачені ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає за доцільне застосувати до відповідача такий крайній захід впливу як позбавлення його батьківських прав.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-284, 354, 355, ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 сплачений нею судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 .
Суддя Бугаєнко І. В.