Справа № 2/593/189/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"30" листопада 2021 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 , яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму працездатної особи, щомісячно, починаючи з дати подання заяви та на період навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» - до 15.12.2021 року. В обгрунтування позову зазначила, що із відповідачем ОСОБА_2 вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , яка є повнолітньою і навчається на денній формі у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Тернопільське вище провесійне училище сфери послуг та туризму». Навчання закінчується 15 грудня 2021 року, самостійно заробляти кошти донька не має можливості у зв`язку із навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги. Також зазначає, що вона самостійно дбає про навчання, здоров`я, правильне харчування дочки, купляє їй необхідний одяг, взуття, канцелярські приладдя, меблі, однак її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечити потреби дочки, а відповідач у добровільному порядку допомоги не надає.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з?явилася, подала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, прийняти до уваги в якості пояснень ті обставини, якими обгрунтовано позов; у випадку належним чином повідомленого відповідача не заперечує й клопоче про заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Його представник - адвокат Горський О.І. подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ОСОБА_2 наведені у позові обставини та підстави стягнення не визнає, вважає, що позов не підлягає до задоволення. В обгрунтування такої позиції вказано: у позовній заяві та доданих до неї доказах не доводиться той факт, що їх повнолітня донька потребує матеріальної допомоги; не зазначено про отримання/неотримання ОСОБА_3 стипендії. Відповідач є особою з інвалідністю ІІІ-ї групи у зв`язку із захворюванням опорно-рухового апарату та не має фізичної можливості працювати та отримувати достатній для його проживання дохід. Єдиним джерелом його доходів є пенсія, розмір якої становить 884, 50 грн. У зв`язку із захворюванням відповідач часто лікується, на що затрачає значні кошти, а тому не має можливості надавати допомогу повнолітній дочці на час її навчання.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, взявши до уваги пояснення, викладені у позовній заяві та у відзиві на позов, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із такого.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином, відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вказаною нормою передбачено три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 21 червня 2006 року, шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано.

ОСОБА_4 (дочка сторін по справі) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час є повнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 від 28 травня 2003 року.

Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 від 12 березня 2021 року, ОСОБА_4 12 березня 2021 змінила ім`я на ОСОБА_5 .

Згідно довідки Нараївської сільської ради про склад сім`ї №190 від 05 травня 2021 року, ОСОБА_5 проживає із позивачкою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 навчається в Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму на ІІІ-му курсі в групі №36; денна форма навчання, державна державна форма навчання. Термін навчання: з 01.09.18 до 15.12.21 р., що підтверджено довідкою Державного професійно-технічного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» №514 від 22 квітня 2021 року.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 навчається на державній формі навчання, позивачкою не зазначено чи отримує дочка стипендію (і якщо так, то в якому розмірі), чи несе ОСОБА_5 витрати, пов`язані з проживанням у іншому місті.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю третьої загальної групи, інвалідність встановлена до липня 2022 року; протипоказання: важка фізична праця.

Із витягу 10364/859 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 03 травня 2019 року та виписки медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №32097 від 28.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні з 22.04.2019 року до 03.05.2019 року, а також з 21.12.2020 року до 26.12.2020 року.

В обгрунтування заперечень щодо позову, представник відповідача - адвокат Горський О.І. послався на те, що єдиним джерелом доходів відповідача є пенсія, однак сторона відповідача не надала суду належних доказів в обгрунтування розміру доходу, який відповідач отримує у виді пенсії по інвалідності.

Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі 50 % прожиткового мінімуму працездатної особи щомісячно з дати подання заяви та до закінчення навчання, а саме: до 15.12.2021 року.

Однак така вимога не узгоджується із положеннями ч.1 ст.200 Сімейного кодексу україни, оскільки вказана норма закону передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведене, суд констатує, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час є повнолітньою і навчається на денній формі навчання у Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму. У зв`язку із чим ОСОБА_5 несе витрати, пов`язані із таким навчанням (проїзд до місця навчання і до постійного місця проживання, придбання підручників і продуктів харчування, одягу, засобів гігієни), а тому потребує матеріальної допомоги.

Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, судом не встановлено.

Домовленості між батьками щодо способу утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує стан здоров`я відповідача, відсутність у відповідача інших дітей чи осіб, яких він зобов`язаний утримувати (про них суду не повідомлено), інші обставини, які мають істотне значення, зокрема рівень життя сьогодення, розмір мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму та вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у частці від його заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду.

Згідно норм ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивачка.

На підставі наведеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 198-201 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 11 травня 2021 року до закінчення ОСОБА_5 навчання (15 грудня 2021 рік) або до досягнення нею двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок стягнути із відповідача в користь держави.

Сторони по справі:

Позивачка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 20 лютого 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко