КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року

м. Київ

справа № 752/8636/18

провадження № 22-ц/824/4795/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Шкоріної О.І.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року у складі судді Колдіної О.О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір кредиту №361/66661 від 06 грудня 2005 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року замінено відповідача у справі з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа Банк».

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 08 жовтня 2020 року представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що у суду першої інстанції були відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 22 вересня 2020 року.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили.

02 березня 2021 року на офіційну електронну пошту суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю адвоката у кримінальному провадженні у Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки адвокатом не долучено до клопотання доказів прийняття ним участі у кримінальному провадженні, судове засідання по якому призначене на 02 березня 2021 року на той саме час, що і дана цивільна справа, та що таке засідання призначене раніше, ніж дане.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності всіх учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Проте, колегія суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18 вересня 2018 року на 14 год. 00 хв.

У подальшому, судом неодноразово оголошувалася перерва у підготовчому засіданні, що підтверджується відповідними протоколами від 18 вересня 2018 року, 15 січня 2019 року та 14 травня 2019 року (а.с. 22, 59, 82). На вказаних засіданнях були присутні представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На подальших підготовчих засіданнях, призначених на 23 жовтня 2019 року, 20 березня 2020 року, 23 червня 2020 року та 22 вересня 2020 року ані позивач, ані його представник присутніми не були. У матеріалах справи містяться клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відкладення вказаних засідань через перебування останнього на лікарняному, запровадження карантину, неналежне повідомлення, погане самопочуття тощо (а.с. 102, 114, 125, 138) .

Окрім указаного, у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення позивача та його представника про призначене на 22 вересня 2020 року на 09 год. 45 хв. судове засідання (а.с. 134, 135).

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту норм вказаних статей ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17, у постанові від 11 березня 2020 року у справі №761/8849/19.

Окрім того, як установлено в частині третій статті 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2018 року призначено підготовче засідання на 18 вересня 2018 року, яке неодноразово відкладалось та в останні чотири підготовчі засідання, в тому числі від 22 вересня 2020 року, позивач та його представник не з`являлись, подаючи при цьому клопотання про відкладення.

З матеріалів справи вбачається, що підготовче засідання у даній справі тривало більш, ніж 2 роки, що порушує вимоги, встановлені статтею 189 ЦПК України. Про жодні виняткові обставини, які б викликали необхідність у продовженні строку для належної підготовки справи до розгляду, судом першої інстанції не зазначено та з матеріалів справи не вбачається.

Отже, підготовче засідання у справі тривало більш, ніж два роки за відсутності на те обґрунтованих підстав, суд першої інстанції з невстановлених причин не закрив підготовче засідання та не призначив справу до розгляду по суті у судових засіданнях, в яких був присутній представник позивача, а лише у вересні 2020 року дійшов висновку про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

Проте, такий висновок суду першої інстанції є передчасним та помилковим, оскільки підготовче судове засідання та судове засідання не є тотожними поняттями, а підготовче провадження і розгляд справи по суті є окремими стадіями судового процесу, що свідчить про відсутність ознаки повторності неявки представника позивача саме у судове засідання та виключає можливість залишення позову без розгляду на даній стадії.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням приписів ст.ст. 223, 257 ЦПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо підстав залишення позовної заяви без розгляду є такими, що не відповідають обставинам справи.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «02» березня 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.І. Шкоріна