Ухвала

03 березня 2021 року

місто Київ

справа № 528/200/19

провадження № 61-1164ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року про залишення заяви без руху, ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2020 року про залишення заяви без розгляду, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року щодо вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області про відсутність права користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 25 січня 2021 рокузасобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року та від 07 грудня 2020 року, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 січня 2021 року. Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання з метою подання касаційної скарги із додатками у паперовій формі з власноручним підписом заявника. Одночасно, суд касаційної інстанції визначив, що судовий збір за подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції, ухвалену за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, підлягає сплаті у розмірі 454, 00 грн, тому визнано обов`язок заявника надати суду документ на підтвердження сплати судового збору або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Від заявника у лютому 2021 року надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. Заявником засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису подана заява про усунення недоліків, яка за змістом відповідає вимогам касаційної скарги.

І. На обґрунтування подання касаційної скарги у формі заяви про усунення недоліків засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису ОСОБА_1 посилається на рекомендації Ради суддів України, викладені у рішенні від 17 березня 2020 року № 19.

Зокрема, Радою суддів України рекомендовано всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку.

Однак, Верховним Судом враховано, що система «Електронний суд» запроваджена наказом Державної судової адміністрації України від 22 грудня 2018 року № 628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» в тестовому режимі у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Відповідно до статті 388 ЦПК України Верховний Суд є судом касаційної інстанції, а отже, не відноситься до тих судів, у яких запроваджено підсистему «Електронний суд», що свідчить про неможливість подання до суду касаційної інстанції процесуальних документів через цю систему, оскільки у Верховному Суді не запроваджена підсистема «Електронний суд».

Також Верховний Суд наголошує на тому, що касаційна скарга із додатками з власноручним підписом заявника може бути подана засобами поштового зв`язку.

За наведених обставини Верховний Суд визнає обов`язок ОСОБА_1 подати до суду касаційної інстанції скаргу із додатками у паперовій формі відповідно до кількості учасників справи, з власноручним підписом заявника.

ІІ. У заяві про усунення недоліків заявник просить звільнити її від сплати судового збору та врахувати, що ОСОБА_1 отримує мінімальну пенсію за віком, яка витрачається на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування та ліків. У таких доводах заявник посилається на правові висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 04 січня 2018 року у справі № 826/14836/16.

На підтвердження свого майнового стану заявником надано довідку про доходи, складену Пенсійним фондом України, відповідно до якої сукупний дохід ОСОБА_1 за 2020 рік складає 24 800, 00 грн.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, § 111).

Отже, ураховуючи розмір судового збору, який підлягає оплаті заявником за подання касаційної скарги у цій справі (454, 00 грн), відомості про майновий стан заявника за 2020 рік (24 800, 00 грн), Верховний Суд встановив, що судовий збір, який підлягає сплаті заявником за подання касаційної скарги, не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 , тому Суд визначає обов`язок заявника здійснити сплату судового збору у визначеному розмірі. У такому висновку Суд виходить з необхідності забезпечення відповідального та добросовісного виконання учасниками розгляду справи своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих процесуальним законом повноважень.

Посилання заявника на ухвалу Верховного суду від 04 січня 2018 року у справі № 826/14836/16 суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки у зазначеній справі Суд встановив, що розмір судового збору перевищує місячний розмір пенсії.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Згідно із частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Наведені обставини свідчать про необхідність продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтею 127 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків у касаційній скарзі тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду, що не підлягатиме подальшому продовженню.

У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний