Справа № 303/1832/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 грудня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів БИСАГИ Т.Ю., МАЦУНИЧА М.В.

за участю секретаря ЖГАНИЧ К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 303/1832/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 травня 2021 року, повний текст якого складено 20 травня 2021 року, головуючий суддя Кость В.В., -

встановив:

Заявою від 02.03.2021, яка надійшла до Мукачівського міськрайонного суду 09.03.2021, ТОВ ФК «Прайм Альянс» пред`явило зазначений позов до ОСОБА_1 мотивуючи таким.

За кредитним договором від 14.11.2013 № ПАТ «ОТП Банк» надало відповідачці, яка на момент укладення договору мала прізвище « ОСОБА_2 », кредит у сумі 27700,00 грн, з яких 25000,00 грн на споживчі цілі, зі сплатою процентів за користування коштами за ставкою 15% річних та строком повернення кредиту не пізніше 14.11.2016.

Відповідачка порушила свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 13.06.2016 виникла заборгованість у сумі 35483,03 грн, яка складалася із строкової заборгованості за кредитом (5509,49 грн), простроченої заборгованості за кредитом (15696,09 грн), строкової заборгованості за процентами (481,16 грн), простроченої заборгованості за процентами (13796,29 грн).

13.06.2016 ПАТ «ОТП Банк» на підставі укладеного цього дня договору факторингу № 13/06/16 відступило право вимоги боргу за вказаним кредитним договором ТОВ ФК «Довіра та Гарантія».

29.01.2019 ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» на підставі укладеного цього дня договору факторингу № 29/01/19-2 відступило право вимоги зазначеного вище боргу за кредитним договором ТОВ ФК «Прайм Альянс».

В межах трирічної позовної давності ТОВ ФК «Прайм Альянс» надіслало боржнику вимогу від 18.02.2019 про погашення заборгованості в сумі 35483,03 грн протягом 30 днів, що, втім, не була виконана. Тому 19.03.2020 за заявою кредитора приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. вчинив виконавчий напис за реєстровим № 334 про стягнення з ОСОБА_3 боргу. Однак, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.10.2020 цей виконавчий напис був скасований.

Тому з метою захисту своїх законних майнових прав ТОВ ФК «Прайм Альянс» пред`являє цей позов про стягнення часткової заборгованості за кредитним договором від 14.11.2013 № , а саме, в розмірі 35495,02 грн, із яких 21205,58 грн борг за сумою кредиту, 11115,44 грн інфляційні нарахування за період з лютого 2016 року по лютий 2021 року і 3174,00 грн 3% річних за період з 18.02.2016 по 12.02.2021 (1821 день).

Позивач подав заяву про поновлення строку позовної давності, як зазначено в заяві строку «для звернення стягнення заборгованості з 18.03.2019 року» виходячи з того, що відповідно до умов договору надсилав боржнику вимогу про погашення боргу, яка мала бути ним виконана не пізніше 18.03.2019, тому перебіг строку позовної давності слід обчислювати з цієї дати.

Посилаючись на ці обставини, на норми ЦК України щодо зобов`язань, відповідальності за їх порушення, а також щодо позовної давності, позивач ТОВ ФК «Прайм Альянс» просив поновити строк для звернення стягнення заборгованості з 18.03.2019 року та стягнути на його користь із ОСОБА_3 частину заборгованості за кредитним договором від 14.11.2013 № у розмірі 35495,02 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 21205,58 грн, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, що на 12.02.2021 становить 14289,44 грн. Судові витрати позивач просив покласти на відповідачку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.05.2021 у позові відмовлено за спливом позовної давності.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що позов був пред`явлений після спливу встановленої законом трирічної позовної давності з часу закінчення строку кредитування, а поважності причин пропущення позовної давності позивач не довів.

Позивач ТОВ ФК «Прайм Альянс» оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване, наводить в апеляції загалом ті самі доводи, якими обґрунтовувалися позов і заява про поновлення строку позовної давності. Крім того посилається на таке.

У контексті положень ст. 261 ч. 1, ст. 631 ч. 4 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності та відповідальності сторони договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання незалежно від закінчення строку договору слід враховувати обставини стосовно обізнаності позивача про факт порушення його права.

Про порушення відповідачкою умов кредитного договору позивач довідався лише у січні 2019 року із набуттям права вимоги боргу за цим договором і одразу направив боржнику вимогу про виконання зобов`язання. Враховуючи, що строк виконання вимоги був установлений по 18.03.2019 (пільговий строк), початок перебігу позовної давності слід обраховувати саме від дати закінчення наданого кредитором боржнику пільгового строку.

Зважаючи на невиконання відповідачкою вимоги про погашення боргу кредитор звернувся до нотаріуса по вчинення виконавчого напису з метою стягнення боргу і через те, що виконавчий напис був скасований судом був змушений звернутися з позовом про стягнення боргу.

Суд не взяв до уваги, що враховуючи клопотання про поновлення строку позовної давності позивач має право стягнути з відповідачки часткову заборгованість в межах трирічного періоду з 14.04.2016 до 14.11.2016 в розмірі 7255,41 грн відповідно до графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору.

Враховуючи можливість застосування аналогії права слід констатувати, що позивач дізнався про факт порушення його права з моменту переходу до нього права вимоги боргу.

Сторона просить скасувати рішення суду та задовольнити позов.

У відзиві на апеляцію відповідачка ОСОБА_1 вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, зокрема, що позивач звернувся до суду поза межами трирічної позовної давності, яку вона просила застосувати, що суд і зробив із додержанням вимог закону.

Заміна сторони в зобов`язанні не впливає на обчислення позовної давності, звернення до нотаріуса по вчинення виконавчого напису (яке теж було вчинене поза межами позовної давності) та пред`явлення боржнику позасудової вимоги про погашення боргу не мають стосунку до перебігу позовної давності. Тому підстав для поновлення пропущеної позовної давності немає.

Окрім цього, сума пред`явленої до стягнення заборгованості незаконна, оскільки позивач продовжував нараховувати відсотки за кредитним договором після закінчення строку дії договору, що є недопустимим.

Наостанок, позивач в апеляційній скарзі просить стягнути на його користь часткову заборгованість в межах трирічного періоду з 14.04.2016 до 14.11.2016 в розмірі 7255,41 грн, однак, у силу положень ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд не розглядає позові вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Вимоги, про яку йдеться в апеляції, позивач не пред`являв.

Відповідь на відзив відповідачки, яку подав позивач, підтверджує раніше сформульовану правову позицію позивача в справі, а також посилається на висновок, сформульований Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 у справі № 6-509цс17 щодо початку перебігу позовної давності з урахуванням пільгового періоду для виконання вимоги про сплату боргу, який, на думку сторони, свідчить на її користь у спорі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача ТОВ ФК «Прайм Альянс» адвоката Галенко О.А., яка апеляцію підтримала, розглянувши справу за правилами ст. 212, ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності відповідачки ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, суд приходить до такого.

Суд першої інстанції розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог, із наведених ним підстав, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не приймає та не розглядає позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 13 ч. 1, ст. 367 ч.ч. 1, 6 ЦПК України). Суд відмовив у позові за спливом позовної давності, доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення з відповідних підстав обґрунтованості застосування судом позовної давності, відтак інші пов`язані факти і обставини апеляційний суд бере до уваги остільки, оскільки це необхідно для розгляду апеляції.

За приписами ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 5, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-82 ЦПК України:

кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;

особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки;

при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається;

цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист;

кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, і зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві;

доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами ЦК України щодо кредитних зобов`язань та позовної давності в редакції, чинній на час їх виникнення.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч. 1 ЦК України). Користування чужими коштами зазвичай є платним, сплата процентів за кредитом є істотною умовою договору, здійснюється у строки та на умовах, визначених договором (ст.ст. 536, 626, ст. 628 ч. 1, ст. 638 ч. 1, ст. 1048 ч. 1, ст. 1054, ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 622-625, 1050, 1054 ЦК України, цивільні права та обов`язки повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати (за відповідних умов достроково) виконання порушеного зобов`язання; особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ч.ч. 1, 2 ЦК України).

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ч.ч. 1, 4 ЦК України).

Сторони в цивільних відносинах є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою п`ятою ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст.ст. 1, 2, ст. 13 ч. 6 ЦК України).

За правилами ЦК України про позовну давність:

загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки;

перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила;

за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання;

за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання; якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку;

заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності;

перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку;

позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач;

після переривання перебіг позовної давності починається заново;

зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо);

особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності;

позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі;

сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові;

якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст.ст. 256, 257, ст. 261 ч.ч. 1, 5, ст.ст. 262, 264, 266, ст. 267 ч.ч. 3, 4, 5 ЦК України).

Вимоги позову можуть бути задоволені за умов, коли вони ґрунтуються на підставах позову, відповідають вимогам закону, договору та є доведеними у належний процесуальний спосіб (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

За наявними в справі документами паспорт громадянина України був виданий відповідачці на ім`я « ОСОБА_1 » 28.11.2015 (а.с. 45).

14.11.2013 Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» уклало з ОСОБА_4 договір про надання споживчого кредиту № , на підставі якого надало останній кредит у сумі 25000,00 грн на споживчі цілі і 2700,00 грн на придбання послуг у «Продавця 1» на строк з 14.11.2013 по 14.11.2016 (36 місяців) зі сплатою за користування кредитом 15% річних, із погашенням заборгованості за договором щомісячними платежами по 1376,00 грн (останній платіж 1364,83 грн) (а.с. 4-8).

13.06.2016 ПАТ «ОТП Банк» на підставі укладеного цього дня договору факторингу № 13/06/16 відступило ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги боргу за вказаним кредитним договором у сумі 35483,03 грн із відображенням у реєстрі прав вимоги № 1 таких параметрів цього боргу:

сума кредиту 27700,00 грн;

дата видачі кредиту 14.11.2013;

дата закінчення договору 14.11.2016;

кількість днів прострочення виконання зобов`язань 634;

сума строкової заборгованості за кредитом 5509,49 грн;

сума простроченого тіла кредиту 15696,09 грн;

сума строкових нарахованих процентів за умовами договору 481,16 грн;

сума нарахованих прострочених процентів за умовами договору 13796,29 грн;

загальна сума заборгованості за кредитом 21205,58 грн;

загальна сума заборгованості за процентами 14277,45 грн (а.с. 9-14).

29.01.2019 ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» на підставі укладеного цього дня договору факторингу № 29/01/19-2 відступило ТОВ ФК «Прайм Альянс» право вимоги боргу за вказаним кредитним договором у сумі 35483,03 грн із відображенням у реєстрі боржників таких параметрів цього боргу:

сума кредиту 27700,00 грн;

дата видачі кредиту 14.11.2013;

дата закінчення договору 14.11.2016;

кількість днів прострочення виконання зобов`язань 1748;

загальна сума заборгованості за кредитом 21205,58 грн;

загальна сума заборгованості за процентами 14277,45 грн (а.с. 15-20).

Отже, ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» і ТОВ ФК «Прайм Альянс» на відповідний час у порядку, передбаченому ст. 11 ч. 1, ч. 2 п. 1, ст.ст. 202, 204, ст. 512 ч. 1 п. 1, ст. 514, ст. 516 ч. 1, ст. 517 ч. 1 ЦК України, набували право вимоги боргу за договором про надання споживчого кредиту від 14.11.2013 № , укладеним ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_1 , (ставали послідовно кредиторами) із усіма правами відповідних первісних кредиторів у тому обсязі, які існували на момент переходу цих прав і які були узгоджені сторонами.

При цьому, вже на момент набуття ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 14.11.2013 № було зафіксоване прострочення виконання позичальником зобов`язань протягом 634 днів (понад 20 місяців), а на момент набуття права вимоги за договором ТОВ ФК «Прайм Альянс» це прострочення становило 1748 днів (понад 57 місяців). Ці обставини були зафіксовані в документах договорів про відступлення прав вимоги та були достеменно відомі новим кредиторам. Понад те, якщо ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» придбало право вимоги ще в межах строку дії кредитного договору, то ТОВ ФК «Прайм Альянс» придбало це право більш ніж через два роки після закінчення строку дії кредитного договору.

01.03.2019 ТОВ ФК «Прайм Альянс» надіслало боржнику вимогу від 18.02.2019 про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 14.11.2013 № в сумі 35483,03 грн протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але не пізніше 18.03.2019 (а.с. 23-25). Доказів отримання цієї вимоги ОСОБА_1 у справі немає.

19.03.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О. за заявою ТОВ ФК «Прайм Альянс» вчинив за реєстровим № 334 виконавчий напис із метою стягнення ОСОБА_1 боргу за договором про надання споживчого кредиту від 14.11.2013 № в сумі 35483,03 грн. Чинним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 08.09.2020 у справі № 303/3973/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ФК «Прайм Альянс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, цей виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню, даних про оскарження цього рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень та в справі немає (посилання в мережі Internet на рішення суду в ЄДРСР https://reyestr.court.gov.ua/Review/91578142).

Отже, ТОВ ФК «Прайм Альянс» діючи в цивільних і процесуальних відносинах вільно, на власний ризик і розсуд придбало право вимоги з ОСОБА_1 боргу за договором про надання споживчого кредиту від 14.11.2013 № в межах позовної давності, якщо таку відраховувати від дати закінчення строку дії кредитного договору (14.11.2016), проте, маючи для того достатньо часу, не пред`явило в межах таким чином обчисленої позовної давності до боржника позов про стягнення боргу. Понад те, і по вчинення виконавчого напису новий кредитор звернувся після спливу 14.11.2019 позовної давності, якщо він її відраховував від 14.11.2016. Однак, з огляду на зафіксовані документально обставини переходу права вимоги боргу за вищевказаним кредитним договором слід зауважити, що на момент купівлі цих прав прострочення боржника тривало вже майже п`ять років.

Під час апеляційного розгляду справи представник позивача пояснив, що на момент купівлі права вимоги боргу новому кредитору не були відомі фактичні обставини, час виникнення боргу тощо, оскільки документи щодо заборгованості були передані після укладення договору. Такі міркування не можуть тягти для позивача жодних матеріально- та/або процесуально-правових переваг перед відповідачкою в спірних відносинах:

по-перше, такий спосіб дій нового кредитора у договірних відносинах із попереднім кредитором є його правом, яким він розпоряджається на власний розсуд і не вправі перекладати негативні наслідки такого розпорядження на інших осіб;

по-друге, сам факт тривалого прострочення боржника за вказаним вище кредитним договором був відображений у реєстрі боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019, підписаним одночасно з текстом договору, тож позивач погодився придбати борг із таким простроченням;

по-третє, клієнт гарантував фактору достовірність і повноту переданої щодо боржників інформації (п. 3.1. договору факторингу), а взаємовідносини між первісним і новим кредиторами (клієнтом і фактором) у контексті добросовісності їхніх дій у договірних відносинах лежать у площині виконання умов договору факторингу та вимог закону (ст.ст. 519, 526, глава 73 та інші норми ЦК України).

Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

У справі відсутні будь-які докази наявності для позивача перешкод для своєчасного з`ясування обставин щодо боргу відповідачки за кредитним договором і для своєчасного звернення до суду з відповідним позовом. Доводи позивача щодо підстав для визнання причин пропущення позовної давності поважними та для поновлення строку позовної давності необґрунтовані. Неналежне та несвоєчасне розпорядження кредитором своїми правами щодо стягнення боргу не є такими об`єктивними, непереборними, незалежними від волі кредитора обставинами, які б унеможливили звернення кредитора до суду з відповідним позовом у період дії строку позовної давності, якщо він її обраховував з 14.11.2016.

Посилання на те, що початок перебігу позовної давності слід відраховувати від дати закінчення наданого кредитором боржнику із надісланням вимоги від 18.02.2019 пільгового строку, тобто, від 18.03.2019, як і посилання на підтвердження цих доводів на правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 у справі № 6-509цс17, безпідставні.

Дата «18.03.2019» не може братися до уваги вже лише тому, що не відображає 30-денного періоду, в який боржник повинен був виконати зобов`язання, позаяк, пов`язується з датою складення вимоги (18.02.2019), тоді як власне направлена вимога була тільки 01.03.2019, і, крім того, докази одержання її адресатом відсутні, що виключає обґрунтованість відповідних доводів позивача. Втім, і після спливу 30-денного строку з моменту фактичного направлення згаданої вище вимоги ніщо не перешкоджало кредитору пред`явити до боржника позов у межах позовної давності, якщо така ним обраховувалася з 14.11.2016.

У постанові від 05.07.2017 у справі № 6-509цс17 Верховний Суд України за цілком інших фактичних обставин, коли йшлося про пропущення кредитором строку позовної давності з огляду на пред`явлення позову без урахування здійсненої ним раніше зміни строку виконання зобов`язання, дійшов висновку про те, що з урахуванням положень ст. 1050 ч. 2, ст. 261 ч. 5 ЦК України в разі зміни кредитором строку виконання зобов`язання (дострокового стягнення боргу) з визначенням боржнику відповідно до умов договору певного строку для виконання вимоги про дочасне повернення боргу, сплив позовної давності починається із закінченням такого встановленого кредитором строку для дострокового виконання зобов`язання (пільгового для боржника строку), кредитор зобов`язаний пред`явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Наведена вище правова позиція незастосовна в справі, що розглядається, оскільки в справі не йдеться про зміну строку виконання зобов`язання та встановлення для боржника відповідного цьому пільгового періоду, позивач придбав борг, кінцевий строк сплати якого настав задовго до придбання. Те, що відповідна вимога теж не була пред`явлена кредитором боржнику належним чином, у цьому контексті значення вже не має.

Суду першої інстанції ТОВ ФК «Прайм Альянс» повідомило, що ОСОБА_1 сплатила на його користь 07.07.2020 1526,61 грн; 07.08.2020 1731,84 грн; 11.09.2020 1678,81 грн і 21.10.2020 1242,23 грн (а.с. 26). Ці платежі були сплачені після спливу позовної давності і до них застосовуються правила ст. 267 ч. 1 ЦК України.

Крім того, позивач повідомив суду, що не здійснював жодних нарахувань за кредитним договором і просить стягнути заборгованість у сумі 35495,02 грн, із яких 21205,58 грн борг за кредитом і 14289,44 грн інфляційні нарахування та 3% річних (а.с. 71-72).

З наданого суду розрахунку заборгованості випливає, що суму інфляційних нарахувань (11115,44 грн) позивач визначив фактично за період з березня 2016 року по грудень 2020 року, а 3% річних (3174,00 грн) 3% річних за період з 18.02.2016 по 12.02.2021, кількість днів прострочення визначив у 1821 день, базою для цих нарахувань слугує борг за кредитом у сумі 21205,58 грн (а.с. 21-22). Обґрунтовуючи початок періоду відповідних розрахунків датою «18.02.2016» позивач у своїй заяві пов`язував її з днем, як стверджував, надіслання відповідачці 18.02.2019 вимоги про погашення боргу.

Тим часом, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що 18.02.2019 вимога про погашення боргу відповідачці не направлялася, а щодо тої, яка була направлена 01.03.2019, відсутні докази одержання адресатом.

За обставинами справи та оскільки іншого не встановлено, строк позовної давності за вимогами ТОВ ФК «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу обраховувався сторонами виходячи з останнього дня визначеного договором строку кредитування (14.11.2016), тому сплив 14.11.2019. Відповідачка ОСОБА_1 заявила в суді першої інстанції про застосування до вимог ТОВ ФК «Прайм Альянс» позовної давності (а.с. 38-42).

З огляду на вищевикладене пред`явлення кредитором до боржника позову майже через півтора роки після спливу позовної давності не можна визнати таким, що здійснене в розумний строк, а пропущення позовної давності мало місце з поважних причин.

Беручи до уваги, що позовна давність за вимогою про стягнення боргу за кредитом у сумі 21205,58 грн спливла і підстав для її поновлення немає, то окрім спливу позовної давності відсутня й відповідна база для нарахування інфляційних втрат і 3% річних.

Міркування позивача на стадії апеляційного розгляду справи про необхідність стягнення на його користь із відповідачки часткової заборгованості в межах трирічного періоду з 14.04.2016 до 14.11.2016 в розмірі 7255,41 грн відповідно до графіку платежів за кредитним договором цілком безпідставні, оскільки не враховують обставин щодо пропущення позовної давності. Окрім цього, такі вимоги знаходяться за межами позову, тому розгляду апеляційним судом не підлягають.

Відтак, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, чого доводи апеляції не спростовують, тому на підставі ст. 375 ЦПК України скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 367 ч.ч. 1, 6, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»» залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 травня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 24 грудня 2021 року.

Судді