Провадження № 2-з/761/2856/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний у м. Києві Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , в якому просить скасувати розпорядження Голови Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації І. Чечотки від 24.03.2021 № 204 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання розпорядження Голови Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації І. Чечотки від 24.03.2021 № 204 «Про визначення способів участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною» до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається на те, що рішенням, яке він оскаржує, визначено способи участі ОСОБА_2 з їх спільним малолітнім сином ОСОБА_3 . Проте, позивач вважає, що ОСОБА_2 негативно ставиться до сина, намагається тиснути на нього аби створити негативний емоційний фон, тим самим зруйнувати відчуття сімейного благополуччя в їх новій повноцінній родині. Така поведінка ОСОБА_2 викликана її ревнощами. Крім цього, відповідно до інформаційної довідки (висновку) психолога ОСОБА_4 про психологічно-діагностичні консультації малолітнього ОСОБА_3 за результатами їх проведення від 12.07.2021 №111, загальне зауваження: ОСОБА_5 став жертвою фізичного і емоційного насильства згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ..рекомендації: припинити спілкування з біологічною матір`ю до покращення емоційного стану дитини і подалі здійснювати виключно за бажанням дитини і виключно в присутності батька. З метою уникнення погіршення психоемоційного стану малолітньої дитини, просив зупинити виконання розпорядження № 204 від 24.03.2021 до вирішення спору між сторонами. Такий захід забезпечення позову, на думку позивача, не порушує прав та інтересів сторін по справі, оскільки не позбавляє їх права згідно з вимогами ч. 1 ст. 157 СК України спільно вирішувати питання щодо виховання дитини та є співмірним із позовними вимогами.

23.12.2021 позивачем до суду подано доповнення до заяви про забезпечення позову, в яких він зазначив на те, що син відмовляється спілкуватись з біологічною матір`ю та надав на підтвердження негативної реакції сина на матір відеозапис.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.

Під забезпеченням позову розуміють застосування судом заходів для створення можливості виконання рішення суду у майбутньому, якщо не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Основний принцип забезпечення позову полягає в застосуванні цих заходів пропорційно визначеній у ст. 2 ЦПК України легітимній меті, щодо співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст.. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру (скасування розпорядження), судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з цим, в заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити виконання розпорядження, яке є предметом спору та яке він просить скасувати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, є вирішенням спору по суті, а тому в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Крім цього, заявником не доведено, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного та керуючись 149, 150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , третя особа: Солом`янський районний у м. Києві Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про скасування розпорядження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В. Сіромашенко