КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5312/21
Провадження № 2/552/2055/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.12.2021 року м.Полтава
Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Миронець О.К.
за участі секретаря судового засідання Винниченко Я.В., позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа орган опіки та піклування Київської районної в м.Полтаві ради,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини. В своїй позовній заяві посилається на те, що з 22.07.2009 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем у справі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27.05.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, дитина залишилася проживати з позивачем, відповідач з донькою не спілкується, не приймає участі у її вихованні. Тому у своєму позові позивач просила визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 із нею.
В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Судова повістка була направлена за місцем його реєстрації, але повернулась без вручення. Відповідно до ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі та просить врахувати інтереси дитини.
Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 01.11.2021 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради.
Відповідно до ухвали від 13.12.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду.
Дослідивши докази у справі, заслухавши позивача, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони з 22.07.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27.05.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, затвердженого рішенням виконкому від 14.12.2021 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з матер`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасники докладають всі зусилля, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.3 Конвенції першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вирішуючи спір про визначення місця проживання дитини, суд виходить з інтересів самої дитини, враховуючи малолітній вік дитини. Отже, з урахуванням положень Декларації про права дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини разом з нею, оскільки батько фактично не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 160, 161 СК України, ст. 265, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, юридична адреса м.Полтава, вул. Міршала Бірюзова Ѕ.

Повний текст заочного рішення складений та підписаний 29.12.2021 року.

Суддя О.К. Миронець