Справа № 203/20/21
Провадження № 2/0203/457/2021
02.03.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Пилипенко А.С.,
за участю в режимі відеоконференції:
представника позивачки адвоката Труби К.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «АЛАНД», третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Справа підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська на підставі ч.12 ст.28 ЦПК України, за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису. Згідно матеріалів справи стягнення за виконавчим написом здійснюється шляхом списання коштів із заробітної плати позивачки, яка працює в ТОВ «АТБ-Маркет», за адресою м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 40.
Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2021 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, і призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с. 23-24).
В позовній заяві також порушувалось питання про залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 січня 2021 року вказану особу було залучено до участі у справі, з мотивів того, що вказаним приватним нотаріусом було вчинено оспорюваний напис. (а.с.23-24)
Судове засідання 10 лютого 2021 року в якому були присутні позивачка та її представник, було відкладено для повторного виклику відповідача. (а.с.40)
В судовому засіданні 02 березня 2021 року, за участю позивача та його представника було проведено розгляд справи по суті.
Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з мотивів зазначених у позовній заяві, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів зазначених у позовній заяві підтримувала, просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не находив. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Конверти направлені на адресу відповідача згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового адресата значиться врученими.
Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток, про причини неявки не повідомив. Конверти направлені на адресу відповідача згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового адресата значиться врученими.
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.3. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.2, 3.5 глави 16 Порядку).
Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.
Згідно приписів ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та не чинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.
Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Станом на день розгляду справи ухвали про витребування доказів залишились невиконаними, витребувані докази на адресу суду не надійшли.
З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що 15 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Дельта банк» із заявою № НОМЕР_1 в якій вивила намір оформити на своє ім`я платіжну карту. (а.с.7)
При цьому слід зазначити, у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року, тобто за три календарні дні, в загальному розмірі 57 650,94 грн. Позивачка вказувала на неможливість нарахування такої суми за три дні, що свідчить про відсутність у нотаріуса документів підтверджуючих безспірність заборгованості з урахуванням вказаного у виконавчому написі періоду за яким здійснюється стягнення.
Документи, які надавались приватному нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, до суду надані не були. Відомості про нотаріальну угоду в виконавчому написі відсутні, така угода суду надана не була. Факт наявності нотаріальної угоди заперечувався позивачкою в судовому засіданні.
З урахуванням, що судом були здійсненні всі можливі заходи для одержання документів, які були надані приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, при цьому доказів наявності нотаріальної угоди так встановлено й не було, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника в матеріалах справи також відсутні, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис, вчинений без надання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору, чим порушено вимоги Переліку № 1172, є порушенням вимог ст.87 Закону «Про нотаріат».
З огляду на викладене, з урахуванням того, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог діючого на той час законодавства, суд приходить до висновку, що повній вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис нотаріуса підлягає виконанню таким, що не підлягає виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом, а разом в розмірі 1 261 грн. 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 14, 192, 524, 526, 530, 533-535, 625-627, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 141, 247, 264, 268 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «АЛАНД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем та третіми особами в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 03.03.2021.
Суддя С.В. Єдаменко