Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Матвієнка Андрія Анатолійовича (за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс») про скасування запису в державному реєстрі речових прав, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Петренка В.С. 14 червня 2021 року у м. Одеса,

встановила:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суд ум. Одеси з позовом до ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Матвієнка А.А. (за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ТОВ «Діджі Фінанс») про скасування запису у державному реєстрі речових прав(а.с. 1-8).

У червні 2021 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просила накласти арешт та заборонити відчуження у вигляді заборони будь-яким юридичним чи фізичним особам укладати, посвідчувати будь-які договори щодо передачі (відчуження) спірної кв. АДРЕСА_1 , проводити її реєстрацію та перереєстрацію, до набрання законної сили рішенням суду по даній справі (а.с. 48-52).

Заяву обгругнтовано тим, що існують усі підстави вважати, що спірна квартира може бути відчужена на користь третіх осіб, що значно утруднить або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовної заяви.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково. Накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, власник АТ «Дельта Банк», підстава для державної реєстрації: іпотечний договір, серія та номер 5873, виданий 25.07.2008 року, видавник: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Криворотенко ЛА; докази повідомлення серія та номер: 580, виданий 01.04.2019, видавник: Укрпошта; лист-вимога серія та номер: 02.4,1/426/19, виданий 22.03.2019 року, видавник АТ «Дельта Банк»; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47795313 від 16.07.2019 року, винесеного державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюта С.В., номер запису про право власності 32407577, дата державної реєстрації 12.07.2019 17:55:29. Заборонено ПАТ «Дельта Банк» та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). В решті вимог заяви відмовлено (а.с. 60-64).

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» просить ухвалу суду першої інстанціїскасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно вимог ч.18 ст. 51 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, не допускається забезпечення позову шляхом встановлення заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до цього Закону, їх посадовим особам, іншим особам під час реалізації Фондом майна (активів) банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, вчиняти певні дії або шляхом встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій (а.с. 70-72).

Сторони про розгляд справи на 14 грудня 2021 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ПАТ «Дельта Банк» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; та забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст. 149 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, насамперед забезпечення позову шляхом накладення арешту повинно бути обґрунтовано доказами, щодо наявності у відповідача у власності об`єктів нерухомого майна, на які позивач просить накласти арешт.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1501/0708/55-012, за умовами якого банк надавав ОСОБА_1 , як позичальнику, грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 120 000 доларів США на строк по 25 липня 2018 року включно, а позичальник зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, визначені договором.

В якості забезпечення виконання умов кредитного договору, 25 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №1501/0708/55-012-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., зареєстрований за реєстровим №5873, відповідно до умов якого ОСОБА_1 як іпотекодавець передала Відкритому акціонерному товариству «Сведбанк» як іпотекодержателю в іпотеку, належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 87,8 кв.м.

25 травня 2012 року між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим №1306, 1307, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набув прав кредитора за кредитним договором №1501/0708/55-012 та забезпечувальним до нього іпотечним договором № 1501/0708/55-012-Z-1.

АТ «Дельта Банк» на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», а також рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», №619 від 29.02.2017, № 772 від 04.04.2019 перебуває в стані ліквідації.

Належні ПАТ «Дельта Банк» майнові права за кредитним договором №1501/0708/55-012 від 25 липня 2008 року, а також похідним від нього іпотечним договором №1501/0708/55-012-Z-1, який є предметом розгляду у даній цивільній справі, були передані (відступлені) банком на користь ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» на підставі договору про відступлення права вимоги.

Згідно даних Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47795313 від 16.07.2019 року, винесеного державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюта С.В., право власності на квартиру зареєстровано за АТ «Дельта Банк», номер запису про право власності 32407577, дата державної реєстрації 12.07.2019 17:55:29.

На думку позивача, вказана державна реєстрація права власності за АТ «Дельта Банк» на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , була проведена з порушенням вимог іпотечного договору №1501/0708/55-012-Z-1 від 25.07.2008 року, та Законів України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553).

На підставі викладеного, ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом про скасування запису в держаному реєстрі речових прав.

Дослідивши матеріали, додані до позовної заяви, вивчивши обґрунтування позивача щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а застосування саме таких видів забезпечення позову шляхом у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , є співмірним заявленим вимогам та фактично реалізує мету його застосування.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Дельта Банк» про те, що згідно вимог ч.18 ст. 51 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, не допускається забезпечення позову шляхом встановлення заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до цього Закону, їх посадовим особам, іншим особам під час реалізації Фондом майна (активів) банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, вчиняти певні дії або шляхом встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій.

Колегія суддів зауважує, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було накладено арешт на спірне майно - квартиру АДРЕСА_1 , при цьому питання щодо заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується, вчиняти певні дії або шляхом встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій, - судом першої інстанції не вирішувалось.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року про забезпечення позову постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, --

постановила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 червня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 24 грудня 2021 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе