Справа № 274/6320/20
Провадження № 2/0274/473/21
Рішення

Іменем України

22.02.2021 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., позивачки, представника позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бердичівської міської ради Житомирської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом -

В с т а н о в и в :

В вересні 2020 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, відповідно до якого просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться їй рідним дідом. Визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука А.М. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у " з тим, що у неї відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та документи, які підтверджують факт родинних відносин з ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивачка та її представник доводи позовної заяви підтримали з підстав зазначених в ній.

Позивачка суду пояснила, що її мати ОСОБА_4 , 1925 р.н. померла коли їй було 4 роки, її виростив та виховав дідусь - ОСОБА_3 . В неї відсутнє свідоцтво про народження її матері, тому вона не може оформити свої спадкові права після смерті дідуся. Інших спадкоємців окрім неї немає.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, на адресу суду надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Просять вирішити справу відповідно до норм чинного законодавства.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які є сусідами позивачки, суду пояснили, що їм відомо, що позивачка постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм дідусем ОСОБА_3 . В позивачки не було батьків, її виростив та виховав дідусь.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердичеві Житомирської області, її матір"ю є ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу з ОСОБА_8 , 07 липня 1978 року змінила прізвище з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 " ( а.с.18).

Як вбачається з копії повторно свідоцтва про смерть - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.19).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві Житомирської області, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.20).

Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи № 81/200 заведеної приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчуком А.М. 08.08.2020 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено, що 04.08.2020 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудам, які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с.50).

Згідно відповіді з Державного архіву Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації від 25.03.2020 року судом встановлено, що в книгах реєстрації актових записів про народження по Бердичівському району за 1925 рік запису про народження ОСОБА_4 не виявлено ( а.с.54- зворот).

Відповідно до відповіді Бердичівського міськрайонного відділу ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) від 11.02.2020 року, вбачається, що актовий запис про народження ОСОБА_4 по м. Бердичеву та Бердичівському району відсутній ( а.с.54).

Згідно копії будинкової книги для прописки громадян , що проживають в буд. АДРЕСА_1 вбачається, що в даному будинку був прописаний ОСОБА_3 ( а.с. 55).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатирчука А.М., від 04.08.2020 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 , в зв"язку з відсутністю у неї посвідчуючих право власності документів на вказане майно та документів, які підтверджують факт родинних відносин з ОСОБА_3 ( а.с. 9).

З оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи № 456 АДРЕСА_1 , судом встановлено, що житловий будинок за АДРЕСА_1 був побудований в 1937 році ОСОБА_3 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлений факт перебування громадян у родинних відносинах, якщо це має юридичне значення для заявника.

Таким чином наданими позивачкою доказами повністю підтверджено її кровне родство із померлим ОСОБА_3 та підтверджено те, що встановлення даного юридичного факту дійсно має для неї юридичне значення, так як впливає на отримання нею спадщини.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Отже, позивачка може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачкою та її представником та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, тому позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом також підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4,12- 13, 76-81, 141,258-261, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Бердичівської міської ради Житомирської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , 1901 року народження, уродженець м. Бердичева Житомирської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві Житомирської області є рідним дідом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Бердичева Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий Т.М. Вдовиченко