КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/181/21
Провадження № 2/552/499/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2021 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Мовчан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ «Альфа-банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що між позивачем та АТ «Альфа Банк» укладений кредитний договір № 500802625 від 07.07.2017 року, на підставі якого 30.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 21439 та звернуто стягнення на загальну суму заборгованості у розмірі 35 569 грн. 03 коп. Також стягнута плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн. Виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання. Приватним нотаріусом не було дотримано вимоги вчинення виконавчого напису, не встановлена безспірність заборгованості та той факт, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, відсутність оригіналу договору та відсутня виписка по рахунку банку, що підтверджує взагалі факт використання кредитних коштів та як наслідок настання строку вимоги за платежем. Просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, задоволено клопотання позивача щодо витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином засвідчених копій виконавчого напису № 21439, який виданий 30.06.2020 року та матеріали на підставі яких його вчинено.

Від відповідача відзиву не надійшло.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 30.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 21439 про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 500802625 від 07.07.2017 року, укладеним між ним та АТ «Альфа Банк».

Стягнення заборгованості проводиться за період з 14.01.2020 року по 05.04.2020 року. Сума заборгованості складає 34 919 грн. 03 коп., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5300 грн. 71 коп., прострочена заборгованість за комісією та процентами - 1224 грн. 81 коп., строкова заборгованість за сумою кредиту - 27 777 грн. 28 коп., строкова заборгованість за комісією та процентами - 616 грн. 23 коп.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату із стягувача, яка складає 650 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника - 35 569 грн. 03 коп.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В., що підтверджується постановою від 11.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 63013226.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Правова позиція Верховного Суду України справі за № 6-887цс17: З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Ухвалою суду від 21.01.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Хара Н.С. належним чином засвідчені копії виконавчого напису № 21439, який виданий 30.06.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 21439 та згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором № 500802625 від 07.07.2017 року укладеного між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , як позичальником.

08.02.2021 року на адресу суду надійшли вищевказані документи.

Як вбачається із копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, підставою вчинення виконавчого напису стали: заява представника АТ « Альфа-Банк» Гайдайчук О.М. про вчинення виконавчого напису та додані до неї кредитний договір 500802625 від 07.07.2017 року з додатками, виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача та представника стягувача за довіреністю, статут АТ «Альфа-банк», повідомлення про порушення основного зобов`язання.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, також не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Крім того, посилання на заборгованість за період з 14.01.2020 року по 05.04.2020 року в сумі 34 919 грн. 03 коп., яку зазначено нотаріусом у виконавчому написі не підтверджено належними доказами.

Посилання позивача на той факт, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років не доведено належними доказами.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Зазначена обставина є однією із підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства та він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд дійшов до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 4000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 21439 вчинений 30.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № 500802625 від 07.07.2017 року в сумі 35 569 грн. 03 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., а всього 4908 грн. 00 коп. (чотири тисячі дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа_банк» (місце знаходження: м. Київ вул. Велика Василівська, 100, ідентифікаційний код в ).

Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (місце знаходження: м. Київ вул. Тарасівська, буд. 18).

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна (місце знаходження: м. Полтава, вул. Сапіго, буд. 6).

Головуючий Ж.В.Кузіна