ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/6/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №708/747/19 Категорія: 302090000 Івахненко О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

Секретар Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач СТОВ «ГОВТВА»;

відповідач ОСОБА_1 ;

відповідач ТОВ СП «НІБУЛОН»;

третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко О.А.; Чигиринська міська рада Черкаської області;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ТОВ СП «НІБУЛОН» - адвокат Мусійчук Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» - адвоката Мусійчук Наталії Юріївни на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2019 року, постановленого у приміщенні Чигиринського районного суду Черкаської області 22.10.2019 року, у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГОВТВА» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН», требі особи: державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринська міська рада Черкаської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

26.06.2019 року позивач СТОВ « ГОВТВА» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ СП «НІБУЛОН», требі особи: державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко О.А., Чигиринська міська рада Черкаської області про визнання недійсним договору оренди землі № б/н від 04.03.2010 року, а також про скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право № 16304606 від 16.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 26.05.2011 року між ОСОБА_1 та ПП «Колос Чигиринщини» було укладено договір оренди землі № 5, про що здійснено запис у державному реєстрі земель від 03.08.2011 року за № 00165, за умовами якого було надано у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0101, строком на 5 років, а саме термін дії договору до 02.08.2016 року включно.

27.05. 2016 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до вищевказаного договору оренди землі № 088, згідно до якого відповідач ОСОБА_1 та позивач погодили збільшення розміру орендної плати та продовження строку дії договору оренди землі від 26.05.2011 року, строком на 10 років.

07.12.2016 року ПП «Колос Чигиринщини» були подані до Державного реєстратора прав на нерухоме майно документи приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Плахи Т.І. для проведення державної реєстрації прав оренди на вищевказану земельну ділянку на підставі договору оренди землі № 088 від 27.05.2016 року.

Однак, 26.10.2016 року ПП «Колос Чигиринщини» отримало рішення про відмову у державній реєстрації речових прав та їх обтяжень за № 32049847 у зв`язку з тим, що 16.03.2016 року зареєстровано право оренди тієї ж земельної ділянки за ТОВ СП «НІБУЛОН» на підставі договору оренди землі від 04.03.2010 року та договору про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2016 року, укладеного між ТОВ СП «НІБУЛОН» та ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що договір оренди землі від 04.03.2010 року та договір про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2016 року, укладений між ТОВ СП «НІБУЛОН» та ОСОБА_1 є недійсним, а запис про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 16304606, який вчинено реєстратором виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко О.А. підлягає скасуванню, оскільки згідно до законодавства в оренду може бути передана земельна ділянка, яка не була передана у користування третім особам на підставі договору, або була повернута попереднім користувачем власнику після закінчення терміну дії договору чи розірвання цього договору відповідно до чинного законодавства.

Вказується, що, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про належним чином завірений договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Колос Чигиринщини», а також укладений договір оренди землі № 088 від 27.05.2016 року, між тим самим суб`єктним складом з метою поновлення вищевказаного договору, ОСОБА_1 в порушення вище вказаних норм законодавства, уклала договір від 01.06.2016 року про внесення змін до договору оренди землі 04.03.2010 року з ТОВ СП «НІБУЛОН».

Державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко О.А. не виконала вимог Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо перевірки відомостей про проведення державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку повноважними органами до 01.01.2013 року, а отже, своїми діями порушила законні права та інтереси ПП «Колос Чигиринщини», а тому державна реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0101 за ТОВ СП «НІБУЛОН» підлягає скасуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, СТОВ «ГОВТВА» просили визнати недійсним договір оренди землі серія та номер: б/н від 04.03.2010 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ СП «НІБУЛОН» щодо земельної ділянки площею 1,8687 га, кадастровий номер :01:002:0101, розташованої поза межами населеного пункту в адміністративних межах Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право № 16304606 від 16.03.2016 року, щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0101, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнути з відповідачів по даній справі на користь позивача 3842,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.10.2019 року позовні вимоги СТОВ «ГОВТВА» - задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди землі від 04.03.2010 року, укладений між ТОВ СП «НІБУЛОН» та ОСОБА_1 щодо належної їй на праві приватної власності земельної ділянки загальною площею 1,8687 га з кадастровим номером :01:002:0101, розташованої на території Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право № 16304606 від 16.03.2016 року щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0101, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь СТОВ «ГОВТВА» судові витрати у виді судового збору в сумі 1921 грн.

Стягнуто із ТОВ СП «НІБУЛОН» на користь СТОВ «ГОВТВА» судові витрати у виді судового збору в сумі 1921 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ СП «НІБУЛОН» - адвокат Мусійчук Н.Ю. оскаржила рішення суду, подавши апеляційну скаргу через районний суд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що строк позовної давності щодо заявлених вимог розпочався, коли ПП «Колос Чигиринщини» дізналося про порушення свого права та про особу, яка його порушила, саме з дня отримання рішення про відмову у реєстрації договору оренди 26.10.2016 року, та як наслідок безпідставно не застосував позовну давність до вимог позивача.

В апеляційні скарзі звертається увага на те, що здійснення державної реєстрації чи речового права пов?язане не з моментом укладання договору, а з визначенням моменту виникнення права орендаря на користування земельною ділянкою, а тому цей факт ніяким чином не може впливати на визначення моменту укладення договору.

Таким чином, на думку скаржника, датою укладення договору від 04.03.2010 року між ТОВ СП «НІБУЛОН» і землевласником є 04.03.2010 року.

Стосовно державної реєстрації оспорюваного договору від 04.03.2010 року і державної реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі цього договору, то скаржник вказує, що не з вини товариства, а внаслідок протиправної бездіяльності відділу Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області державна реєстрація оспорюваного договору від 04.03.2010 року не була проведена. Наведені обставини встановлені постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 року у справі № 2а-4126/11/1470 і в силу приписів частини четвертої статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Лише 16.03.2016 року державним реєстратором було здійснено державну реєстрацію права оренди ТОВ СП «НІБУЛОН» на земельну ділянку на підставі договору від 04.03.2010 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав.

Скаржником в апеляційній скарзі зазначається, що з матеріалів позовної заяви не вбачається, що оспорюваний договір від 04.03.2010 року, станом на момент його укладання, тобто на 04.03.2010 року, дійсно порушує права та законні інтереси позивача, а також у чому саме полягає порушення прав і законних інтересів останнього, фактів порушення прав і законних інтересів позивача оспорюваним ним договором та недодержання сторонами цього договору в момент його укладання вимог закону.

Представник ТОВ СП «НІБУЛОН» - адвокат Мусійчук Н.Ю. посилається, що договір від 26.05.2011 року між позивачем і землевласником набрав чинності 03.08.2011 після його державної реєстрації, а відтак, днем закінчення строку дії договору від 26.05.2011 року є 02.08.2016 року, що не заперечується позивачем.

У зв?язку з вищевикладеними обставинами, представник ТОВ СП «НІБУЛОН» - адвокат Мусійчук Н.Ю. просить скасувати повністю рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.10.2019 року у справі № 708/747/19. Ухвалити нове рішення у справі № 708/747/19, яким відмовити повністю СТОВ «ГОВТВА» у задоволенні позову.

07.02.2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника СТОВ «ГОВТВА» - адвоката О.В. Яковенка надійшов відзив, де вказується, що строк позовної давності щодо заявлених вимог починається з дня, коли ПП «Колос Чигиринщини» довідався про порушення свого права та про особу, яка його порушила. Таким чином, при поданні позовної заяви 26.06.2019 строк позовної давності не пропущено, оскільки він спливає лише 27.10.2019 року.

В обґрунтування відзиву зазначається, що рішення щодо скасування державної реєстрації договору оренди землі № б/н від 26.05.2011 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ПП «Колос Чигиринщини», ні Миколаївський окружний суд, ні інший суд ніколи не приймав. Відомості, що державна реєстрація права оренди, проведена державним реєстратором на виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 року відсутні.

У відзиві вказується, що державний реєстратор, не перевіривши наявність права оренди на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0101, за ПП «Колос Чигиринщини», здійснив повторну (подвійну) реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є неприпустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям.

Враховуючи вищевказане, представник СТОВ «ГОВТВА» - адвокат О.В. Яковенко просить рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.10.2019 року по справі № 708/747/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ СП «НІБУЛОН» - без задоволення.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції 12.02.2020 року представник позивача адвокат Яковенко О.В. заявив клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12.02.2020 року зупинено провадження у справі у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 708/1348/18 (провадження № 61-15535ск19) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Кам`янка» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон», треті особи : Державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області, Чигиринська міська рада Черкаської області, про визнання недійсним договору оренди землі.

03.12.2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника СТОВ «ГОВТВА» - адвоката Яковенка О.В. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 708/747/19.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 13.12.2021 року клопотання представника позивача - адвоката О.В. Яковенка задоволено.

Поновлено апеляційне провадження справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГОВТВА» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН», треті особи: Державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксана Анатоліївна, Чигиринська міська рада Черкаської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Справу призначено до розгляду на 21 грудня 2021 року на 16 год., про що повідомлено сторін з викликом їх в судове засідання.

Сторони у судове засідання не з?явились, про день, час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Колегія суддів апеляційного суду ухвалила провести розгляд за наявними матеріалами справи без участі сторін, які повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вищевказаним вимогам закону, оскільки не ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог СТОВ «ГОВТВА» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, вказавши, що КП «Колос Чигиринщини» дізналося про порушення свого права та про особу, яка його порушила, з дня отримання рішення про відмову у реєстрації договору оренди 26.10.2016 року.

Районний суд прийшов до висновку, що порушене речове право позивача підлягає захисту відповідно до положень ст. 16 ЦК України, шляхом визнання недійсним спірного договору оренди землі від 04.03.2010 року, укладеного між ТОВ СП «НІБУЛОН» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 16.03.2016 року.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, вказав, що на час державної реєстрації речового права ТОВ СП «НІБУЛОН» на підставі договору оренди землі б/н, укладеного 04.03.2010 року між ТОВ СП «НІБУЛОН» та ОСОБА_1 , заявлене право суперечило зареєстрованому праву, відомості про яке вже містились у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, тобто заявлене право оренди ТОВ СП «НІБУЛОН» суперечило зареєстрованому праву оренди ще тоді ПП «Колос Чигиринщини».

Колегія суддів апеляційного суду, враховуючи висновки Верховного Суду, не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 26 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ПП «Колос Чигиринщини», правонаступником якого є позивач СТОВ «ГОВТВА«, було укладено договір оренди землі № 5 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення загальною площею 1,8687 га з кадастровим номером :01:002:0101, розташовану на території Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 622768, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 25 від 04.02.2010 року. Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель 03.08.2011 року вчинено запис за № 00165. Строк дії зазначеного договору відповідно до п.8 становить 5 років (а. с. 19-20).

Отже, позивач у встановленому порядку набув відповідне право оренди земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 по 02.08.2016 року включно.

Згідно з п. 38 договору визначено, що по закінченню строку, на який було укладено цей договір оренди, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк (поновлення договороу оренди) відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до додаткового договору оренди землі № 088 від 27.05.2016 року, підписаного 27.05.2016 року між ПП «Колос Чигиринщини», як орендарем, та ОСОБА_1 , як орендодавцем, відповідно до п. 3.1 умов якого сторони погодили продовження строку дії договору на 10 років (а. с. 22-24).

Разом з тим, 04.03.2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ СП «НІБУЛОН» було укладено договір оренди землі б/н на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення загальною площею 1,8687 га з кадастровим номером :01:002:0101, розташовану на території Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, строком на 5 (п`ять) років (п.3.1 договору) (а. с. 123-125).

Так, згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.10.2016 року, Державним реєстратором виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко О.А. 06.09.2016 року було проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0101 за ТОВ СП «НІБУЛОН» на підставі договору оренди землі б/н від 04.03.2010 року та 01.06.2016 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі договору про внесення змін до договору оренди землі б/н від 01.06.2016 року, який укладено строком на 7 років з правом пролонгації (а. с. 26).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У відповідності до частини першої статті 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками, і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час підписання сторонами оспорюваного договору оренди землі) передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (стаття 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент підписання сторонами оспорюваного договору оренди землі).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою - третьою, п?ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом частини третьої статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на час підписання сторонами оспорюваного договору оренди землі) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Отже, моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії зазначеної редакції частини третьої статті 640 ЦК України та статті 18 Закону України «Про оренду землі» є саме його державна реєстрація.

У постановах від 18 грудня 2013 року у справі № 1106/2791/2012 (провадження № 6-127цс13) від 07 червня 2017 року у справі № 634/769/15-ц (провадження № 6-872цс17), від 18 січня 2017 року у справі № 532/129/16-ц (провадження № 6-2777цс16) Верховний Суд України звертав увагу на те, що у договорах оренди сторони не вказали початку перебігу строку договору оренди, однак зауважували, що договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації, тому у таких випадках моментом початку строку дії договору є саме набрання ним чинності.

У постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) Верховний Суд України зробив висновок, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки є момент, коли сторони, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами. При цьому, Верховний Суд України вказав, що цивільні права та обов?язки за договором набуваються після його державної реєстрації.

Велика Палата Верховного Суду підтримала зазначені висновки у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 ( провадження № 14-338цс19).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Із 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов?язковість державної реєстрації договорів оренди землі, а тому з 01 січня 2013 року ТОВ СП «НІБУЛОН» не мало можливості зареєструвати спірний правочин.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що проведення 16.03.2016 року державної реєстрації речового права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0101 за ТОВ СП «НІБУЛОН» на підставі договору оренди землі від 04.03.2010 року не може підмінити державну реєстрацію вказаного договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі). Проведення державної реєстрації права не може впливати на момент набрання чинності договором оренди землі, укладеним до 01.01.2013 року, при тому, що набрав чинності і діє інший договір оренди, укладений між власником земельної ділянки та іншим орендарем, який був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Колегія суддів апеляційного суду вважає звернути увагу, що державна реєстрація договору оренди землі від 04.03.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ СП «НІБУЛОН», не була проведена, отже, вказаний договір чинності не набрав, і відповідно вказане сільськогосподарське підприємство не набуло права оренди за цим договором.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16).

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 04.03.2010 року, укладений між ТОВ СП «НІБУЛОН» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки загальною площею 1,8687 га з кадастровим номером :01:002:0101, розташованої на території Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської областіє неукладеними, а тому у задоволенні позову про визнання його недійсним необхідно відмовити з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 708/746/19 ( № провадження 61-3057св20).

У зв`язку з тим, що інша вимога позивача, а саме скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове права № 16304606 від 16.03.2016 року щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0101 є похідною від вимоги про визнання договору недійсним, то відповідно така вимога також не підлягає задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, та застосовано норми матеріального права, які не підлягають застосуванню.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене за неповного з?ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду зроблені із порушенням норм процесуального права, судом невірно застосовано норми матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГОВТВА» з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняла нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГОВТВА», то судові витрати за подання апеляційної скарги слід стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГОВТВА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» у розмірі 5763грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» - адвоката Мусійчук Наталії Юріївни задовольнити частково.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГОВТВА» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН», требі особи: державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринська міська рада Черкаської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки - скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГОВТВА» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН», требі особи: державний реєстратор виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринська міська рада Черкаської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки в повному обсязі.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГОВТВА» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 5763 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук