Єдиний унікальний номер: 375/1681/18
Провадження № 2/379/110/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення,
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 06.09.2018 звернувся із даним позовом до суду та прохав висилити ОСОБА_1 з службового житла за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на балансі позивача перебуває будинок АДРЕСА_2 . На сім`ю відповідача була розподілена 2-х кімнатна квартира та 08.12.2011 виконавчим комітетом Ольшаницької сільської ради було видано ордер на вселення в службове приміщення на ім`я ОСОБА_1 . У зв`язку із вибуттям 02.09.2014 відповідача до нового місця служби у військову частину НОМЕР_1 м. Ніжин Чернігівської області, майора ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 і знято з квартирного обліку. 11.02.2015 відповідач особисто знявся з реєстрації місця проживання в с. Ольшаниця та зареєструвався на місце проживання в м. Ніжин Чернігівської області А3160. Наразі відповідач звільнений з лав Збройних Сил України. Колишня дружина та син відповідача продовжували проживати у службовій квартирі, після зняття їх з реєстрації дана квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 була здана. 22.05.2018 позивачу стало відомо, що колишній військовослужбовець ОСОБА_1 проживає в даній квартирі. Позивач також наголосив, що службова квартира АДРЕСА_3 призначена для проживання в ній військовослужбовців та членів їх сімей, які не забезпечені житлом.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала, прохала його задовільнити у повному обсязі. Зазначила, що відповідач втративши право на проживання в службовій квартирі знявся з реєстрації та виїхав до іншого місця проживання, його колишня дружина та син, які певний час продовжували проживати в спірній квартирі, звільнила її та згідно акту приймання передачі здала відповідним чином. Не маючи жодного законного права на вселення та проживання, відповідач 19.05.2018 змінив на вхідних дверях службової квартири АДРЕСА_4 замок та вселився до неї, чим порушив права та законні інтереси Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, як балансоутримувача спірного житла.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав повністю та прохав відмовити у його задоволені. Пояснив, що він є військовим пенсіонером, загальна вислуга 23 роки. На даний час він ніде не зареєстрований. У військовій частині в ОСОБА_3 служив з 1999 по 2014 рік. З 1999 року місцем реєстрації його було: ВЧ НОМЕР_2 , ОСОБА_3 . В 2011 році йому видали ордер на квартиру АДРЕСА_5 . Він заселився разом з дружиною та сином. До 2014 року він проживав у вказаній квартирі, а в 2014 році він був переміщений до нового місця служби у Ніжин. Сім`я продовжувала проживати у квартирі АДРЕСА_5 . В 2014 році він був приписаний до штабу в Ніжині, тому знявся з реєстрації у квартирі АДРЕСА_5 , а дружина та син продовжували проживати у спірній квартирі. В Ніжині він стояв на черзі для отримання житла, але житло було відсутнє, він жив у казармі. В 2017 році він вийшов на пенсію. Потім у 2017 році він короткий термін для отримання паспорта був зареєстрований у АДРЕСА_6 у будинку батьків. В цьому будинку у нього частки у праві власності нема. Потім він у 2017 році зареєструвався у Макарові на орендованій квартирі, оскільки на новій роботі була вимога проживати ближче до Київа. 16.08.2018 році він знявся з реєстрації у АДРЕСА_7 , і більше ніде не зареєструвався. Проживати став6 у спірній квартирі, де проживає і на даний час, сплачує комунальні послуги. Житла у власності не має.

Представник відповідача адвокат Поліщук Р.А. у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. Підкреслив, що відповідач має вислугу на військовій службі більше 23 років і має право на отримання житла.

Суд, заслухавши у судовому засіданні вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на балансі державної установи Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква перебуває будинок АДРЕСА_2 , згідно акту приймання (передачі) будівлі, споруд і території військового містечка (а.с. 7).
З 1999 року по 2014 рік ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_8 .
З 2007 року місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_9 (а.с. 18).
Згідно витягу з протоколу № 128 від 02.03.2009 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 прийнято рішення двокімнатну квартиру на другому поверсі у військовому містечку за адресою: будинок АДРЕСА_10 надати майору ОСОБА_1 без зняття з квартирного обліку (а.с. 14).
Між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква та ОСОБА_1 укладено договір від 01.02.2010 № 163 про надання послуг з утримання житлового будинку, при будинкової території та комунальних послуг, згідно якого позивач забезпечує надання цих послуг а відповідач забезпечує своєчасну оплату таких послуг (а.с. 20-21).
Згідно пункту 20 договору, він набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2010. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовжений (а.с. 21).
ОСОБА_1 здійснив оплату за спожиті послуги згідно виданої квитанції на оплату за спожитті послуги за адресою: АДРЕСА_11 , що підтверджується квитанцією № 26/КЗ від 18.05.2021.
На підставі рішення виконавчого комітету Ольшаницької сільської ради від 30.11.2011 № 117 видано ордер на житлове приміщення № 000011 від 08.12.2011 серія ОЖ ОСОБА_1 з сім`єю (дружина, син) на право зайняття житлового приміщення 30,2 кв. м., яке складається з 2 кімнат за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2014 № 178 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини і направлено до нового місця у військову частину НОМЕР_1 м. Ніжин Чернігівської області (а.с. 16).
У зв`язку з переведенням до нового місця служби майора ОСОБА_1 знято з квартирної черги, протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 № 229 від 02.09.2014 (а.с. 15).
Сім`я відповідача залишилася проживати в спірній квартирі до 18.05.2018 та згідно акту прийому-передачі квартири АДРЕСА_5 була здана житловій комісії в/ч НОМЕР_2 (а.с. 9).
З 2015 року місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_12 (а.с.19).
З 04.10.2015 по 19.12.2015 перебував у зоні проведення АТО та має посвідчення серія НОМЕР_3 , видане 09.11.2016 Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України (а.с. 108).
У зв`язку із закінченням строку контракту майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби наказом начальника Головного управління персоналу заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 04.08.2017 № 84 (по особовому складу).
ОСОБА_1 15.09.2017 виключено зі списку особового складу частини і направлено для зарахування на військовий облік до Таращанського РВК Київської області, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2017 № 202. В даному наказі зазначено, що відповідач забезпечений житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_9 .
Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 26.09.2017 № 3245- місце проживання відповідача з 21.09.2017 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 110).
29.12.2017 року відповідач був знятий з реєстрації за даною адресою та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 27).
З відомостей наданих відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київської області вбачається, що ОСОБА_1 знятий з реєстрації 16.08.2018 за адресою: АДРЕСА_7 та вибув до місця проживання за адресою: АДРЕСА_10 (зворотна сторона а.с. 41).
Листом від 19.06.2020 № 215 Ольшаницька сільська рада Рокитнянського району Київської області повідомила, що ОСОБА_1 не зареєстрований по в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_9 , з 11.02.2015 року вибув до Чернігівської області м. Ніжин в/ч3160 (а.с. 101).
З 19.05.2018 відповідач ОСОБА_1 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10), в якій він має право проживати згідно ордера на житлове приміщення № 000011 (а.с.11).
Відповідно до військового квитка серія НОМЕР_4 , виданого 21.09.2017 Таращанським військовим комісаріатом Київської області ОСОБА_1 проходив військову службу з 01.08.1994 по 15.09.2017. Вислуга років відповідача у Збройних Силах України становить: 23 роки 01 місяць 14 днів (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2017 № 202).
Згідно інформаційної довідки від 11.10.2021 № 279009920 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 відомості відсутні.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно зі статтями 34, 37 ЖК УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Так, згідно чинного на момент вселення ОСОБА_1 з сім`єю в житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення командира військової частини НОМЕР_2 , яке погоджене з квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква, за місцем проходження відповідачем військової служби про надання службового житлового приміщення Ольшаницька сільська рада Рокитнянського району Київської області видала ордер на житлове приміщення № 000011 від 08.12.2011(а.с. 11), який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, згідно пункту 12 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081.
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку).
Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Порядок передбачає також і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку).
Зняття з квартирної черги, у зв`язку з переведення до нового місця служби майора ОСОБА_1 (а.с. 15) - не є підставою згідно пункту 30 Порядку, який діяв на момент зняття з квартирної черги відповідача.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, відповідно до постанови від 30 червня 2021 року у справі № 707/2425/19 Верховний Суд зазначив, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 569/4373/16-ц (провадження № 61-33530св18) сформулювала правові висновки, що виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі сподіватися, що її виселення буде оцінене на предмет пропорційності у контексті відповідних принципів статті 8 Конвенції. Втручанням у право відповідача на житло має бути виправданим, необхідним для захисту прав позивача та не покладати надмірний тягар на відповідача. Тривале проживання у спірному будинку особи, яка не має іншого житла, є достатньою підставою для того, щоб вважати будинок житлом цієї особи в розумінні статті 8 Конвенції.
В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_1 проживав з 2011 року по 2014 рік, його сім`я проживала до 18.05.2018, а з 19.05.2018 року відповідач знову проживає по теперішній час, в якій мають право проживати він та члени його сім`ї згідно ордера на житлове приміщення № 000011 (а.с.11).
Станом на 11.10.2021 у ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно відсутнє, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна № 279009920.
Отже, враховуючи, що відповідач не має іншого житла у власності, тривалий час проживає в цій квартирі, сплачує комунальні послуги, таким чином позбавлення права особи на житло не є пропорційним втручанням у право відповідача на житло.
Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , який є учасником бойових дій (108), був зарахований в загальну чергу на квартирний облік для отримання житлової площі у с. Ольшаниця зі складом сім`ї 3 особи та отримав право проживати у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11); звільнений із військової служби у запас відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (ст. 8 військового квитка); має вислугу років у Збройних Силах України понад 23 років, тому підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, не настали.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.
Оскільки, відповідно до постанови Верховного Суду від 24 вересня 2021 року у справі 748/303/20 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше і члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання житла, в тому числі у разі звільнення в запас чи відставку, якщо були відсутні причини для зняття військовослужбовця з обліку, які передбачені в п. 30 Порядку, а отже заявлений позов про виселення ОСОБА_1 з службового житла без надання іншого житлового приміщення - задоволенню не підлягає в повному обсязі.
Керуючись статтями 22, 24, 47 Конституції України, статтями 2, 3, 4, 12, 13, 19, 81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд,
ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення відмовити у повному обсязі.
Повне рішення складено 02.12.2021.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Сторони справи:
позивач: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, код ЄРДПОУ 08167863, місце знаходження: вул. Ярмаркова, буд. 1, м. Біла Церква Київської області;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_10 .

Головуючий:В. І. Зінкін