Справа № 191/1396/19
Провадження № 2/191/323/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Заламай О.Ю.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобамиу відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та визнання права приватної власності на 2/3 частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду звернулась позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, яку обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новочернігівське Синельниківського району Дніпропетровської області помер батько позивачки ОСОБА_7 у віці 51 рік, про що 12 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , видане повторно 10 жовтня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Внаслідок смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина. На день смерті ОСОБА_7 був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкове майно, після смерті ОСОБА_7 , окрім іншого складається з земельної ділянки площею 5,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миролюбівської сільської ради (пай № 742), кадастровий № :01:004:0039.

Спадкодавець, ОСОБА_7 , за життя заповіт не складав і все належне майно померлого буде успадковуватись спадкоємцями за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом є позивач, дочка спадкодавця - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

Відповідачі у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 родинність стосунків між померлим підтвердити не можуть жодним належним та допустимим доказом. Докази проживання ОСОБА_2 разом із померлим однією сім`єю також відсутні. ОСОБА_5 є рідною сестрою померлого та належить до другої черги спадкоємців за законом.

Отже єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач, ОСОБА_1 , яка у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до Другої синельниківської державної нотаріальної контори, однак постановою нотаріуса їй відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , оскільки остання не надала оригінали правовстановлюючих документів для належного оформлення спадщини.

Державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку втрачений, місцезнаходження його на теперішній час позивачу невідоме. Позивач звернулась до Відділу Держгеокадастру у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з вимогою про видачу дубліката державного акту на право власності на вищезазначену земельну ділянку, але їй було відмовлено, оскільки на сьогоднішній день державні акти на право власності на земельні ділянки не виготовляються та не видаються. Право власності реєструється лише в електронному вигляді в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за заявою власника.

Відділом Держгеокадастру у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було видано лише завірену копію державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 167995.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - на земельну ділянку площею 5,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миролюбівської сільської ради (пай № 742), кадастровий № :01:004:0039.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_8 , ОСОБА_4 подали зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та визнання права приватної власності на 2/3 частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом, яка ухвалою суду від 20 вересня 2019 року об`єднана в одне провадження з первісною позовною заявою.

В зустрічному позові ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що у 1993 році їхні батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_2 познайомилися, і в липні цього ж року почали проживати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації шлюбу.

Пізніше в сім`ї народилося двоє синів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є позивачами за цим позовом.

Хоча ОСОБА_7 і є їхнім рідним батьком, але він не був зазначений в Книзі реєстрації народжень та в свідоцтвах про народження, оскільки батьки на час їхнього народження в шлюбі між собою не перебували.

Запис про батька в Книзі реєстрації народжень вчинено за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

З самого народження і до смерті ОСОБА_7 позивачі проживали разом, за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батько ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,44 га, що розташована на території Миролюбівської сільської ради (пай № 742), кадастровий номер :01:004:0039, яка належала батьку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №167995, виданого Синельниківською районною державною адміністрацією 11 січня 2006 року.

Заповіту ОСОБА_7 не залишив. Спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом, які прийняли спадщину, є троє дітей спадкодавця: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Спадщину після смерті батька всі діти прийняли згідно із ст. 1269 ЦК України, звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Також, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тобто кожен із спадкоємців успадкував по 1/3 частці вищезазначеної земельної ділянки.

Отримати спадщину у нотаріуса позивачі не можуть, в зв`язку з тим, що втрачено, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 167995, а також відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між ними та ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладені обставини просять суд, встановити юридичний факт, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право приватної власності на 2/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,44 га, що розташована на території Миролюбівської ради ( пай № 742) Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання 23 грудня 2021 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_9 не з`явились, представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Зустрічні позовні вимоги не визнають, просять відмовити у їх задоволені. Також надали відзив на зустрічну позовну заяву, зазначивши, що позивачами не надано належних доказів, які підтверджують родинні відносини із ОСОБА_7 . Довідка № 313 від 22.04.2019 рок видана Миролюбівською сільською радою суперечить довідці № 384 від 10.10.2017 року виданої Миролюбівською сільською раду, щодо сумісного проживання позивачів із спадкодавцем, оскільки останній з 02.03.2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 проживав та був зареєстрований у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 один. Не надано доказів, того що спадкодавець піклувався та виховував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як своїх дітей ( а.с.94-96).

В судовому засіданні 18.03.2021 року представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставах, які викладені в позовній заяві.

У судове засідання 23 грудня 2021 року відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_10 не з`явились, представник відповідачів надав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнають частково, в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,44 га, що розташована на території Миролюбівської ради ( пай № 742) Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зустрічні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні 18.03.2021 року представник відповідачів ОСОБА_10 позовні вимоги за первісним позовом не визнала, зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити на підставах, які зазначені в зустрічній позовній заяві.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, попередньо надали заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги позивача ОСОБА_1 не визнають.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_7 та його сім`ю з дитинства. ОСОБА_7 співмешкав із ОСОБА_12 , в них були сини. Також, до них приїздила донька ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , яка проживала окремо від нього. ОСОБА_7 за життя казав, що все залишить донці ОСОБА_13 , оскільки він не сплачував аліменти. На момент смерті ОСОБА_14 , донька ОСОБА_13 проживала в селі, окремо від батька, але з ним спілкувалась.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_7 проживав у шлюбі із ОСОБА_16 , в них була донька ОСОБА_13 , в подальшому вони розлучились. Через деякий час, десь з 1993 року ОСОБА_14 почав жити з ОСОБА_17 , в них народилось два сини, проживали разом близько 25 років у батьківській хаті, сини ходили до Миролюбівської сільської школи. Чи перебував він у шлюбі з ОСОБА_17 йому не відомо, казав про свій намір залишити землю синові ОСОБА_18 , з ОСОБА_13 відносини були розірвані, причини не знає.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_7 , вони односельчани, знав його родину, дітей. Був одружений з ОСОБА_16 , потім розлучився, та з 1993 року почав жити з ОСОБА_17 , де в них народилось двоє синів. Чому у синів інше прізвище не знає, ніколи про це не питав, але знає що це його діти.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України, визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого повторно 10 жовтня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , актовий запис про смерть № 14 ( а.с.12).

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА № 157995 ОСОБА_7 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,44 га, що розташована на території Миролюбівської ради ( пай № 742) Синельниківського району Дніпропетровської області ( а.с.14).

З інформаційного листа № 147/114-19 виданого відділом Держгеокадастру у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29.03.2019 року вбачається, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,44 га, що розташована на території Миролюбівської ради Синельниківського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_7 на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 24.06.2005 № 363-р-05 « Про відведення громадянам у натурі (на місцевості) земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на права власності на території Зайцівської, Миролюбівської, Луб`янської сільських рад», державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 167995, виданий на ім`я ОСОБА_7 , зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі (1АА) від 11.01.2006 за № 05 ( а.с.16).

Факт проживання та реєстрації ОСОБА_7 з 02.03.2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідкою № 384 від 10.10.2017 року, виданою виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно даної довідки заповіт ОСОБА_7 не складався ( а.с. 17).

На підтвердження того, що ОСОБА_7 є рідним батьком ОСОБА_1 , останньою надано суду копію свідоцтва про своє народження Серії НОМЕР_4 від 01.10.1988 року, де у графі «батько» зазначено ОСОБА_7 ( а.с.13).

Відповідно до постанови нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 19.03.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 , в зв`язку з тим, що остання не надала оригінали правовстановлюючих документів для належного оформлення спадщини ( а.с.11).

Згідно п.1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення»в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Позивачі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаючись на відсутність оригіналів документів для належного оформлення спадщини після померлого ОСОБА_7 та відсутність доказів родинних відносин з батьком, на підтвердження своїх позовних вимог надали суду наступні докази: копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно до яких, в графі « батько» зазначений ОСОБА_20 , прізвище батька записано зі слів матері ( а.с.55,56). Довідка № 313 від 22.04.2019 року видана виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від самого народження проживали разом з померлим ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57). Доказом того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідували шкільний заклад за місцем свого проживання останніми надано суду копії свідоцтв про базову загальну середню освіту, яку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали у комунальному закладі освіти Миролюбівської середньої загальноосвітньої школи (а.с.161-164).

Судом під час судового розгляду встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 був батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 , факт батьківства достовірно підтверджується дослідженими письмовим доказами та поясненнями свідків наданими у судовому засіданні.

Частиною першою ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із наданої суду копії спадкової справи № 362/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулися діти померлого: ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 . А також сестра померлого ОСОБА_5 та співмешканка померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу України, встановлюється, що проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу не являє собою підставу для виникнення у цих суб`єктів прав, а також обов`язків подружжя.

Прирівнювати цивільного чоловіка або дружину до спадкоємців першої черги (це діти, а також батьки спадкодавця, законні чоловік або дружина) неможливо, тому вони можуть прийняти спадщину відповідно до п. 1 ст. 1264 ЦК України як спадкоємці четвертої черги шляхом проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців отримує за законом повне право на спадкування у тому випадку, якщо немає спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини у встановленому законом порядку після померлого ОСОБА_7 до нотаріуса звернулись, однак останні не є спадкоємцями першої черги, а отже це виключає їх процесуальний статус у справі в якості відповідачів, оскільки належними відповідачами у справі є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , є його троє дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 , які не проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але звернулись з відповідними заявами до нотаріуса.

З врахуванням встановлених судом фактів та доказів, які суд перевірив на їх підтвердження, суд вважає, що спадкове майно, після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яке є предметом спору у даній справі, підлягає розподілу в рівних частках між спадкоємцями: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Отже суд приходить до висновку, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 має право на 1/3 частину земельної ділянки площею 5,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миролюбівської сільської ради (пай № 742), кадастровий № :01:004:0039 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позовні вимоги останньої підлягають частковому задоволенню.

Вимоги позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, ст. ст. 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1226, 1261, ст. ст. 1268, 1269, 1270, суд,

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 5,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миролюбівської сільської ради (пай № 742), кадастровий № :01:004:0039 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вимоги позивачів за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства та визнання права приватної власності на 2/3 частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_5 , право приватної власності на 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,44 га, що розташована на території Миролюбівської ради ( пай № 742) Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_6 , право приватної власності на 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,44 га, що розташована на території Миролюбівської ради ( пай № 742) Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_3 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 524 (п`ятсот двадцять чотири) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_3 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 524 (п`ятсот двадцять чотири) грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_5 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 152 (тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_6 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 152 (тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Г. В. Бондаренко