У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2021 Справа №607/15164/15-ц

22 листопада 2021 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Скала В.І.

-з участю: представника ОСОБА_1

адвоката Шмигельської О.В.,

представника ДВС Ларви М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо відмови зняти арешт та зобов`язання вчинити дії щодо виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2016 року у справі №60/15164/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якій просила зобов`язати Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з усього належного їй нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №52157126 від 26 жовтня 2016 року, запис про обтяження за №17197901 (спеціальний розділ).

В обґрунтування скарги скаржник зазначила, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебував виконавчий лист №607/15164/15-ц, виданий 01 червня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з неї в користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором в розмірі 889 662,76 грн. та судові витрат в розмірі 2525,31 грн.

26 жовтня 2016 року у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

22 липня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлення для виконання в строк до 22 березня 2020 року.

У визначений постановою строк до 22 березня 2020 року виконавчий документ повторно до виконання не пред`являвся та на даний час встановлений законом строк його пред`явлення сплив.

Крім цього, на даний час у неї відсутня заборгованість перед стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи», яка була стягнута рішенням суду у справі №607/15164/15-ц, що підтверджується довідкою стягувача.

Вказала, що на даний час відносно неї немає жодних відкритих виконавчих проваджень, однак згідно отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в Державному реєстрі міститься запис про обтяження за №17197901 (спеціальний розділ) про арешт належного їй нерухомого майна, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер 521571126, виданий 26 жовтня 2016 року державним виконавцем Головатою Н.В.

15 червня 2021 року вона звернулася до начальника Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про зняття вказаного арешту, на що вона одержала відповідь про відсутність відносно неї відкритих виконавчих проваджень та неможливість зняття арешту відділом ДВС.

Посилаючись на наведене та те, що арешт є заходом звернення стягнення на майно боржника з метою забезпечення належного виконання рішення суду, відсутність відносно неї будь-яких виконавчих проваджень, просила задовольнити скаргу.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року скаргу прийнято до розгляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Присутня в судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Шмигельська О.В. скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Державний виконавець Ларва М.В. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги. При цьому, підтвердила те, що будь-які виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 відсутні.

Представник ТОВ «Кредитні Ініціативи» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 22 березня 2016 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 14 квітня 2016 року, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішенням, яким позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором за №03-609 від 03 листопада 2005 року в сумі 889 662,76 грн. та 2525,31 грн. судового збору. Вказане рішення суду набрало законної сили.

На підставі вказаного рішення 01 червня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист №607/15164/15-ц.

09 вересня 2016 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову ВП №52157126 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

26 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1

26 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до закінчення касаційного провадження.

22 березня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

22 березня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі вимог п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 22 березня 2020 року.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №242385621 від 29 січня 2021 року, на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 521571126, виданої 26 жовтня 2016 року Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, номер запису про обтяження 17197901 (спеціальний розділ).

Згідно довідки за №081021/4 від 08 жовтня 2021 року, виданої ТОВ «Кредитні ініціативи», у позичальника ОСОБА_1 не має заборгованості перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором за №03-609 від 03 листопада 2005 року, Товариство претензій не має.

ОСОБА_1 18 червня 2021 року звернулася до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про зняття арешту з майна.

Як слідує з відповіді Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за №36050 від 29 червня 2021 року, здійснивши перевірку бази даних АСВП встановлено, що відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 у відділі не має. Арешт нерухомого майна за №17197901 від 01 листопада 2016 року, накладений постановою державного виконавця №521571126 від 26 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_1 може бути знятий на підставі ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме шляхом отримання виконавцем судового рішення про зняття арешту з майна боржника.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В силу вимог ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

В силу вимог частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

В силу вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з вимогами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Здійснюючи своє право власності власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. ( ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що 26 жовтня 2016 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про арешт майна боржника на підставі вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана постанова винесена у межах виконавчого провадження №52157126 щодо примусового виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/15164/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором за №03-609 від 03 листопада 2005 року в сумі 889 662,76 грн. та 2525,31 грн. судового збору.

Із вказаної постанови державного виконавця від 26 жовтня 2016 року вбачається, що на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт.

Відомості про накладення арешту на майно ОСОБА_1 внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 01 листопада 2016 року, номер запису про обтяження 17197901, обтяжувач Тернопільський ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області, що підтверджується інформаційною довідкою за №242385621 від 29 січня 2021 року.

Постановою державного виконавця від 22 березня 2017 року у виконавчому провадженні №52157126 виконавчий лист №607/15164/15-ц повернуто стягувачеві на підставі вимог п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 22 березня 2020 року.

Як вбачається із матеріалів справи, на даний час будь-які відкриті виконавчі проваджень стосовно ОСОБА_1 у Відділі державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) не перебувають.

Згідно довідки за №081021/4 від 08 жовтня 2021 року, виданої стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи» вбачається, що станом на 08 жовтня 2021 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором за №03-609 від 03 листопада 2005 року.

Таким чином, на даний час виконавче провадження щодо ОСОБА_1 , в межах якого накладено арешт на майно останньої відсутнє, виконавчий документ повернуто стягувачу, повторно не пред`явлений до виконання. Стягувач будь-яких претензій до ОСОБА_1 не має, так як заборгованість останньої згідно кредитного договору за №03-609 від 03 листопада 2005 року повернута повністю.

Присутня в судовому засіданні державний виконавець Ларва М.В. підтвердила факт відсутності відносно ОСОБА_1 будь-яких виконавчих проваджень, у тому числі, щодо виконавчих витрат.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення шляхом зобов`язання Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління бстиції у Тернопільській області ВП №52157126 від 26 жовтня 2016 року щодо виконання виконавчого листа №607/15164/15-ц, виданого 01 червня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, запис про обтяження №17197901 (спеціальний розділ) внесений 01 листопада 2016 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо відмови зняти арешт та зобов`язання вчинити дії щодо виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2016 року у справі №60/15164/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління бстиції у Тернопільській області ВП №52157126 від 26 жовтня 2016 року щодо виконання виконавчого листа №607/15164/15-ц, виданого 01 червня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, запис про обтяження №17197901 (спеціальний розділ) внесений 01 листопада 2016 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку вимог ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 22 листопада 2021 року.

Головуюча І.М.Черніцька