справа №296/6383/20
провадження №2/619/255/21
03 березня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
Як вказує позивач, станом на день подання даного позову продавцем свій обов`язок не виконано, необхідні деталі не поставлено. Таким чином, відповідач в односто ронньому порядку усунувся від виконання умов договору. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, окрім витрачених коштів, позивач зазнав збитків в сумі 11 000 грн. 00 коп. у вигляді сплати коштів ФОП ОСОБА_3 за простій боксу та платформи для ремонту автомобіля за період з 09.04.2020 по 30.04.2020, в зв`язку з відстуністю необхідних деталей. Такими безвідповідальними діями відповідача, серед іншого, позивачу завдано й моральних страждань, пов`язаних з неможливістю пересуватися на автомобілі, чим спричинено моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює в 5000 грн. 00 коп. На вимоги позивача виконати взяті обов`язки відповідач не реагує, жодних пояснень з приводу виконання договору не надає, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з приводу захисту своїх прав шляхом стягнення сплачених коштів та відшкодування збитків.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що 17.03.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,., у відповідності до п.8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», за допомогою засобів дистанційного зв`язку укладено договір купівлі-продажу автомобільних деталей, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язався передати у власність ОСОБА_1 деталі до автомобіля «Mazda» згідно переліку, вказаному в договорі.
На виконання умов договору, 19.03.2020 позивач перерахував ОСОБА_2 9547 грн. 74 коп. (з врахуванням комісії - 9929 грн. 65 коп.) та відповідач 03.04.2020 повідомив його про те, що 04.04.2020 деталі будуть відправлені на адресу позивача. З врахуванням норм часу доставки поштових відправлень з м. Дергачі Харківської області до м. Житомира необхідні деталі мали бути доставлені позивачеві не пізніше 08.04.2020, проте, станом на день подачі позову до суду деталей позивачеві доставлено так і не було.
Крім того, позивач уклав договір з ФОП ОСОБА_3 щодо ремонту авто, однак, по причині відсутності запчастин ремонт не відбувся, авто позивача простояло з 09.04.2020 по 30.04.2020 на платформі боксу (1 день = 500 грн.), у зв`язку з чим позивач зазнав збитків у розмірі 11 000 грн., що підтверджено Актом №00-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 262 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 269 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (чч. 1, 2 ст. 267 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Із ст.1166 ЦК України, вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином судом встановлено, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, відповідач погодився продати, а позивач - придбати автомобільні запчастини, позивач сплатив на рахунок відповідача обумовлену суму, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, запчастини не надіслав та перестав відповідати на повідомлення позивача, а тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно завдання йому матеріальної шкоди в розмірі 9929 грн. 65 коп. Крім того, оскільки позивач запчастини не отримав, автомобіль перебував (простоював) у боксі з 09.04.2020 до 30.04.2020, у зв`язку з чим позивач зазнав збитків у розмірі 11 000 грн. (22 дні х 500 грн/доба = 11 000 грн.). Тобто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та завданих збитків є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Стосовно відшкодування завданої моральної шкоди суд зазначає наступне.
Так, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Судом встановлено, що позивачу внаслідок невиконання умов договору з вини відповідача спричинено втрати немайнового характеру у вигляді страждань, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам співрозмірності у розмірі 5 000,00 грн. Враховуючи принципи справедливості та розумності, виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 2000 грн., в зв`язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи, що на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1681,60 грн.
Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 8, 141, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , моральну шкоду в сумі 2 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , в дохід Державного бюджету судовий збір в сумі 1681,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська