Справа №752/9980/20
Провадження № 2/752/2360/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.05.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_2 на свою користь 91 519, 17 грн матеріальної шкоди, яка була спричинена внаслідок ДТП, як власнику транспортного засобу, та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.01.2020 сталася ДТП за участю автомобіля «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , належний позивачу, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. У даній ДТП постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.02.2020 визнано винним ОСОБА_3 .

Про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ «СК «Українська страхова група», яка у подальшому виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 182 068,86 грн. Однак, згідно акту виконаних робіт від 21.02.2020 вартість ремонту пошкодженого автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 273 587,17 грн., що є значно більшою ніж отримане страхове відшкодування, невідшкодованими залишилися 91 519, 17 грн. На звернення позивача страховиком було роз`яснено, що така різниця між страховими виплатами та вартістю ремонту виникла у зв`язку із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, та повинна бути відшкодована винуватцем у ДТП.

Також у позовній заяві позивач зазначила, що внаслідок ДТП зазнала і моральних страждань, які оцінила у розмірі 100 000, 00 грн. Моральну шкоду пов`язує з перенесеними ним душевними стражданнями, порушенням звичайного способу життя, негативним впливом на стан здоров`я.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.05.2020 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позов, а третій особі надано строк для подачі пояснень.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Третя особа надана суду пояснення на позовну заяву, у яких зазначила, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» як страховик виконала свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.11.2019 №ЕР -128151201, предметом якого є страхування цивільно - правової відповідальності водіїв, які експлуатують автомобіль «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 . 17.02.2020 між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійсненого страхового відшкодування у розмірі 182 068,86 грн, яка є остаточною, та підписано відповідну угоду. 20.02.2020 ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплатила позивачу 130 000, 00 грн. страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.11.2019 №ЕР -128151201 та 58068,86 грн страхового відшкодування за укладеним додатком 28.11.2019 №28-0199-01558/00548 до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-01558 від 21.12.2012. Отже, третя особа виконала свої договірні зобов`язання у повному обсязі.

У ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника з урахуванням наданих письмових пояснень.

Відповідач у судове засідання для розгляду справи не з`явилвся, про час та дату розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог закону. Із заявами про відкладення розгляду справи не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.01.2020 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 за порушення п.13.1 ПДР України.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.02.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Автомобілю «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу, спричинено механічні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки. Понесені витрати на ремонт автомобіля згідно акту виконаних робіт DIN 00000241 від 21.02.2020 становлять 273 587,17 грн.

Обов`язкова цивільно-правова відповідальність відповідача щодо автомобіля марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП застрахована страховиком - ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.11.2019 №ЕР -128151201.

Відповідно до ст. ст. 1, 6, 9, 22, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхова компанія перерахувала позивачу на ремонт автомобіля страхове відшкодування у розмірі 182 068,86 грн., з урахуванням фізичного зносу автомобіля, та без ПДВ.

Так, згідно ст. 4. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ст. 13 ЦПК України).

Положення ст. 12 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права.

Як вбачається з розрахунку суми страхового відшкодування від 19.02.2020 , зробленого ПрАТ «СК «Українська страхова група» розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП складає 182 068,86 грн.

ВС наголосив, що стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно звіту №1860 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 27.01.2020 складеного ТОВ «СЗУ Україна» вартість відновлювального ремонту автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 273 612,07 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування та роботи), вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ складає 246 685,34 грн, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ складає 205 571,12 грн.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Судом враховано, що різниця між виплаченою особі страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Відповідачем не надано жодних доказів на спростування розміру понесених позивачем витрат на ремонт належного йому пошкодженого автомобіля, із клопотанням про проведення експертизи він не звертався.

З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За таких обставин саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплати таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17 зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2018 року у справі №757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18) дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

З урахуванням зазначених вимог закону суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 68 016,05 грн, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , та вартістю матеріального збитку (без ПДВ),завданого позивачу з вини відповідача.

Також ОСОБА_1 у позовній заяві просить суд відшкодувати завдану моральну шкоду, яку оцінює в 100 000,00 грн.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Враховуючи ступінь вини відповідача, глибину фізичних та душевних страждань позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, , суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є надмірно завищеним, а тому застосовуючи вимоги розумності і справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі положень статті 141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивач судовий збір у розмірі 730,16 грн, що відповідає принципу пропорційності задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 68016 гривень 05 копійок, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, судовий збір в розмірі 730 гривень 16 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя