Справа № 702/780/21
Провадження № 2-н/702/29/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

28.12.2021 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Ю.М., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення: заборгованості за спожиту електричну енергію, витрат по сплаті судового збору за подання заяви про видачу судового наказу та витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до резолютивної частини заяви, представник заявника просить стягнути: заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8 487,02 грн, витрат по сплаті судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в сумі 227,00 грн та витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення в сумі 561,34 грн.

Крім цього, згідно п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу, представник позивача просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію за період часу із 01.02.2021 до 30.09.2021.

У заяві представник ТОВ «Черкасиенергозбут» зазначає, що договір про постачання електричної енергії споживачем є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунку за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунку.

А також, представником заявника до заяви про видачу судового наказу додано копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 5, який підписано сторонами 08.10.2021.

Проте, основною підставою, що дає змогу розглядати справи у наказному провадженні, є наявність належним чином укладеного і підписаного сторонами договору.

У випадках споживання послуг без укладання договору фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у формі, визначеній чинним законодавством. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.

Враховуючи, що до заяви про видачу судового наказу не додано письмовий договір, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за період часу із 01.02.2021 до 30.09.2021, суд вважає, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Разом з тим, представник заявника звернувся до суду, крім іншого, з вимогою, про стягнення витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення в сумі 561,34 грн. Вказана вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, тому що по своїй суті не є заборгованістю за житлово-комунальні послуги, оскільки вказана заборгованість утворилась у зв`язку з порушенням боржником правил користування електричною енергією, а не несплатою останнім коштів за надані заявником послуги, а тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України цього Кодексу є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 227,00 грн, суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Оскільки, представником заявника не надано доказів укладення письмового договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості за період часу із 01.02.2021 до 30.09.2021, заявлено вимогу про стягнення витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення, яка не підлягає розгляду в порядку наказного провадження,суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 60 - 166, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

У видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (з дня вручення копії ухвали).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.М.Жежер