КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 372/2663/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року щодо забезпечення позову, постановлене суддею Зінченко О.М., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

У С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

19.07.2021 року представник позивача звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що 19.07.2021р. вона звернулась до Обухівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, та просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належать ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Садовий будинок, загальною площею 64,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231; підстава набуття: Договір купівлі-продажу садового будинку №4618 від 03.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною; Земельна ділянка, площею 0.0595 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231; кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0110; підстава набуття: Договір купівлі-продажу земельної ділянки №4623 від 03.03.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною; Гаражний бокс, загальною площею 18.9 кв.м, який знаходитьея за адресою: м. Київ, Гаражний кооператив ГК-3, вул. Кулібіна, тупик (Святошинський район), гараж 130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; підстава набуття: Договір купівлі-продажу гаражного боксу НАС 359830, зареєстрований у реєстрі за №2917 від 09.12.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лиюровою Лілією Олександрівною, мотивуючи заяву тим, що неприйняття заходів по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту, призведе до ускладнення чи унеможливлення захисту та поновленню прав позивача, які порушені, та зробить неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено повністю.

Не погодившись з ухвалою суду, 16.08.2021 року представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та внаслідок невідповідності висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

У суді апеляційної інстанції представник позивача підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що відповідач визнає , що спірне майно придбане у шлюбі і його відчуження без згоди позивача є неможливим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно, визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

У заяві про забезпечення позову просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно, мотивуючи тим, що неприйняття заходів по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту, призведе до ускладнення чи унеможливлення захисту та поновленню прав позивача, які порушені.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчилися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір про поділ майна подружжя.

Позивач просила накласти арешт саме на предмети спору, які можуть бути відчужені відповідачем до виконання можливого рішення суду про поділ цього майна, так як титульним власником майна є саме відповідач і він може без згоди дружини відчужити дані об`єкти .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, а тому відповідно до ст.. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що зробить неможливим виконання потенційного рішення, є обґрунтованим, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в разі задоволення позову.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу , а оскаржуване судове рішення скасувати та постановити нове рішення про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 20 липня 2021 року скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Накласти арешт на наступне майно:

1. Садовий будинок, загальною площею 64,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231; підстава набуття: Договір купівлі-продажу садового будинку №4618 від 03.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною.

2. Земельну ділянку, площею 0.0595 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231; кадастровий номер земельної ділянки: :03:004:0110; підстава набуття: Договір купівлі-продажу земельної ділянки №4623 від 03.03.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною.

3.Гаражний бокс, загальною площею 18.9 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, Гаражний кооператив ГК-3, вул. Кулібіна, тупик (Святошинський район), гараж 130; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; підстава набуття: Договір купівлі-продажу гаражного боксу НАС 359830, зареєстрований у реєстрі за №2917 від 09.12.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лиюровою Лілію Олександрівною.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: