РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«24» грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І.

учасники справи: позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

У листопада 2021 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (далі ЛМКП «Львівтеплоенерго», позивач) пред`явило в суд позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Як на підставу своїх вимог позивач зазначав, що 11 грудня 2020 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 .? ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014р. по 31.08.2020р. у розмірі 10 242,61 грн., інфляційних втрат в розмірі 1 538,71 грн. та 3% річних в розмірі 675,44 грн., та 210,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

15 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м.Львова відмовив у видачі судового наказу по справі №466/9934/20 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та роз`яснив ЛМКП «Львівтеплоенерго» його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Доказом цього є довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 15.09.2020 року №13 вид. ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово- комунальних послуг.

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст.302 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідачам присвоєний особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань порушені права позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк.

Доказами, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування є те, що між відповідачами і позивачем виникло зобов`язання підтверджують наступні норми законодавства.

Так, відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються.

Згідно ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1.споживачі (індивідуальні та колективні);

2.управитель;

3.виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.

Згідно ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Виконавець комунальної послуги має право: звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору; у разі укладення індивідуального договору про надання комунальної послуги отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.10 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово- комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 року № 715/2014 НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. Основними завданнями НКРЕКП є: державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронения побутових відходів; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронения побутових відходів, у нафтогазовому комплексі, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін. НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань: установлює тарифи на теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС та когенераційних установках і установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; тарифи на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.

Згідно ст.13 Закону України «Про теплопостачання» від 16.20.2020 р. до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать: встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Згідно Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання затвердженого Постановою НКРЕКП 25.06.2019 № 1174:

1) умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що відпускається з колекторів та/або надходить у теплову мережу, як грошовий вираз сумарної величини: планованих економічно обґрунтованих витрат на її виробництво власними котельнями, витрат на виробництво теплової енергії власними теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками та установками з використанням альтернативних джерел енергії, не враховуючи витрати на виробництво теплової енергії в

системах автономного опалення (у тарифах, встановлених органом, уповноваженим встановлювати відповідні тарифи), планованих витрат на покупну теплову енергію, що змінюється прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість;

2) умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на транспортування та постачання теплової енергії, які є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість.

Згідно ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово- комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

15.01.2020 року відповідачам було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», що підтверджується також фіскальним чеком.

Згідно з п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Тобто, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача. Обов`язок укласти договір приєднання відповідач не виконав, чим порушив п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з п.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

З огляду на це, ЛМКП «Львівтеплоенерго» вирішило звернутись до суду в порядку позовного провадження та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014р. по 31.08.2020р. у розмірі 10 242,61 грн., інфляційних втрат в розмірі 1 538,71 грн. та 3% річних в розмірі 675,44 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00грн..

Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 03 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 24 грудня 2021 року о 09.30год представник позивача ОСОБА_4 не з`явилась, подала заяву про згоду на розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 24 грудня 2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_2 . Вказана квартира належить їм на праві приватної власності.

Позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» є комунальним підприємством, яке створено Львівською міською радою згідно з ухвалою №118 від 21 січня 1999 року та в даний час діє на підставі Статуту, що був затверджений наказом в.о. директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за №535 від 12 жовтня 2011 року. Відповідно до Статуту одним із основних напрямків діяльності підприємства є виробництво, транспортування і реалізація теплової енергії для опалення і гарячого водопостачання житлового фонду і об`єктів соціально-культурного призначення міста Львова, селищ міського типу, об`єктів промислово-виробничого призначення, підприємницької діяльності.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

В судовому засіданні також встановлено, що 11 грудня 2020 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 .? ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.07.2014р. по 31.08.2020р. у розмірі 10 242,61 грн., інфляційних втрат в розмірі 1 538,71 грн. та 3% річних в розмірі 675,44 грн., та 210,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

15 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м.Львова відмовив у видачі судового наказу по справі №466/9934/20 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та роз`яснив ЛМКП «Львівтеплоенерго» його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово- комунальних послуг.

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст.302 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань порушені права позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк.

Доказами, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування є те, що між відповідачами і позивачем виникло зобов`язання підтверджують наступні норми законодавства.

Так, відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються.

Згідно ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1.споживачі (індивідуальні та колективні);

2.управитель;

3.виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.

Згідно ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Виконавець комунальної послуги має право: звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору; у разі укладення індивідуального договору про надання комунальної послуги отримувати інформацію від споживача про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.10 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово- комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно Положення про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 року № 715/2014 НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг. Основними завданнями НКРЕКП є: державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронения побутових відходів; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, у нафтогазовому комплексі, сприяння впровадженню стимулюючих методів регулювання цін. НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань: установлює тарифи на теплову енергію, що виробляється на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС та когенераційних установках і установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; тарифи на комунальні послуги для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.

Згідно ст.13 Закону України «Про теплопостачання» від 16.20.2020 р. до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать: встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Згідно Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання затвердженого Постановою НКРЕКП 25.06.2019 № 1174:

1) умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що відпускається з колекторів та/або надходить у теплову мережу, як грошовий вираз сумарної величини: планованих економічно обґрунтованих витрат на її виробництво власними котельнями, витрат на виробництво теплової енергії власними теплоелектроцентралями, теплоелектростанціями, атомними електростанціями, когенераційними установками та установками з використанням альтернативних джерел енергії, не враховуючи витрати на виробництво теплової енергії в

системах автономного опалення (у тарифах, встановлених органом, уповноваженим встановлювати відповідні тарифи), планованих витрат на покупну теплову енергію, що змінюється прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість;

2) умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат на транспортування та постачання теплової енергії, які є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП без урахування податку на додану вартість.

Згідно ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово- комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

15.01.2020 року відповідачам було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», що підтверджується також фіскальним чеком.

Згідно з п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Тобто, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача. Обов`язок укласти договір приєднання відповідач не виконав, чим порушив п.1, п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з п.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення, які долучені до позовної заяви, заборгованість відповідачів по оплаті таких послуг за вищевказаний період з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2020 року складає 10 242,61 грн., інфляційні втрати становлять 1538,71 грн., 3% річних 675,44 грн.

Дані обставини стверджуються долученими до справи копіями ухвали Шевченківського районного суду м.Львова про відмову у видачі судового наказу від 15 грудня 2020 року, довідки про склад сім`ї та прописку №13 від 15 вересня 2020 року ЛМКП «Львівтеплоенерго», розрахунком заборгованості, та іншими доказами по справі.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення підставний та такий що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 158, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 11, 12, 13, 14, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 634 ЦК України, ст. ст. 68, 162 ЖК України, ст. ст. 19, 20, 21, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (за наступними змінами і доповненнями), суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» 10 242,61 грн. (десять тисяч двісті сорок дві гривні шістдесят одну копійку) заборгованості за період з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2020 року з централізованого опалення, 1 538,71 грн. (одну тисячу п`ятсот тридцять вісім гривень сімдесят одну копійку) інфляційних втрат та три проценти річних в розмірі 675,44 грн. (шістсот сімдесят п`ять гривень сорок чотири копійки), а також 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ЛМКП «Львівтеплоенерго», адреса місцезнаходження: 79040, м.Львів, вул. Д.Апостола, 1, , р/р НОМЕР_2 АТ «Акціонерний банк «РАДАБАНК», МФО 306500;

відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В. І. Кавацюк