Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1702/20
Провадження 2-зз/433/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Гавалешка П.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт, який був накладений постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського МУЮ про арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження від 25.04.2014 року у виконавчому провадженні № 31301143. Свої вимоги мотивує тим, що 25.04.2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського МУЮ винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 31301143. Об`єктом обтяження є Ѕ частини нежитлового приміщення №1 загальною площею 384,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернувся до Луганського міського відділу державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерстава юстиції, з вимогою про зняття арешту з зазначеної частки будівлі, але йому було відмовлено. Також позивач зазначає, що виконавче провадження було відкрито за заявою його колишньої дружини у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів, однак зазначає що його колишня дружина не має до нього претензій по сплаті аліментів, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою. Позивач зазначає, що відомості щодо нього як боржника відсутні у єдиному реєстрі боржників, а також відсутня інформація щодо виконавчого провадження ВП 31301143 у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, просить скасувати арешт на нерухоме майно.

Позивач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча повідомлялася про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав.

Третя особа: ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 на підставі договору дарування, реєстр № 2126, 12.10.2005, приватний нотаріус Луганського міського нотаріального округу, належить Ѕ частка нежитлового приміщення №1 з вхідними ганками, входом у підвал, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є.

З інформації про державну реєстрацію обтяжень, номер запису обтяжень: 5503608, від 29.04.2014 року вбачається, що підставою виникнення обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №31301143, виданий 25.04.2014, видавник Жовтневий відділ Державної виконавчої служби Луганського МУЮ. Опис предмета обтяжень: Ѕ частини нежитлового приміщення № 1, загальною площею пл.384,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 є. (а.с.18-20).

З нотаріально посвідченої Приватним нотаріусом заяви ОСОБА_2 від 03.03.2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 не має претензій до свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 щодо сплати аліментів на утримання дітей (а.с.17).

Засобами поштового зв`язку до канцелярії суду надійшов лист від Луганського міського відділу державної виконавчої служби № 3203/18.1-76 датований 22.02.2021 р, з якого вбачається, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні в Жовтневому відділі державної виконавчої служби міста Луганська Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1450 виданого 25.01.2012 Жовтневим районним судом міста Луганська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гри. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 22.12.2010, до досягнення дітей повноліття. 20.02.2012 державним виконавцем керуючись ст. ст. 17,19,20,25 Закону України " Про виконавче провадження "( у редакції Закону України " Про виконавче провадження " від 21.04.1999 зі змінами та доповненнями) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 25.03.2014 року державним виконавцем, керуючись ст. 57 Закону України « Про виконавче провадження» (у редакції Закону України "Про виконавче провадження «від 21.04.1999 р зі змінами та доповненнями) винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Заборгованість по аліментам станом на 01.04.2014 року 52 206 грн. Луганський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) переміщено за адресою: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Хіміків, 68. Матеріали виконавчих проваджень, матеріально-технічна база та інше майно відділу знаходиться за місцем його попередньої реєстрації, здійснити вивезення якого на сьогодні не виявляється можливим, у зв`язку з чим вищезазначений виконавчий документ вважається втраченим. Також, зазначено, що ОСОБА_2 заяву про повернення виконавчого документу без виконання з примусового виконання виконавчого листа № 2-1450 виданого 25.01.2012 Жовтневим районним судом міста Луганська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн щомісяця на кожну дитину, починаючи з 22.12.2010, до досягнення дітей повноліття до відділу не направляла. Після погашення вищезазначених заборгованостей та сплати виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, державним виконавцем буде винесено постанову про зняття арешту з майна боржника та закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1,2 ст.321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як визначено у ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття арешту з майна боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в своєму позові звертає увагу на те, що його колишня дружина не має до нього претензій зі сплати аліментів, але позивачем не додано доказів сплати заборгованості по аліментах, також з листа який надійшов Луганського міського відділу державної виконавчої служби вбачається, що ОСОБА_2 заяву про повернення виконавчого документу без виконання з примусового виконання виконавчого листа № 2-1450 виданого 25.01.2012 Жовтневим районним судом міста Луганська про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей до відділу не направляла.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та зняття арешту з майна позивача.

Керуючись ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в позові до Луганського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хаоків), третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.С.Гавалешко

03.03.21