Справа № 487/9384/14-ц
Провадження № 8/487/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря Пономарьової Д.С., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Труби К.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/9384/14-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить переглянути рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2016 року та додаткове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2016 року, скасувати їх та ухвалити нове рішення про задоволення її позову у повному обсязі. Вимоги заяви обґрунтовувала тим, що на момент ухвалення вищевказаних рішень, суду не були відомі обставини, які на теперішній час встановлені постановою Миколаївського апеляційного суду від 03.12.2020 року у цивільній справі №487/4527/18, а саме, що під час укладання договорів купівлі-продажу та іпотеки спірної квартири ОСОБА_2 , його друг ОСОБА_3 та кум ОСОБА_4 діяли недобросовісно, оскільки вони не могли не знати, що квартира АДРЕСА_1 належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності і те, що вона не надавала своєї згоди на відчуження квартири.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року було відкрито провадження у справі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та призначено судове засідання.

Заявник та її представник адвокат Труба К.Б. в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Інші учасники справи в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та матеріали цивільної справи №487/9384/14-ц, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, 1950 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною законодавства України, не гарантує право на поновлення розгляду у справі, в якій винесено остаточне рішення (справи: Brumarescu V. Romania, Козак проти України «21291/02, 17.12.2002 р., Кучеренко проти України, № 41974/98, рішення у справі «Х проти Австрії», № 7761/77, DR 14, 08.05.78, с. 171, 174; рішення у справі «Хосе Марія Руїз Матеос та інші проти Іспанії», № 24469/94, DR 79, 2.12.94, с. 141).

Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з Прав Людини») у справах «Рябих проти Росії» та «Науменко проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень.

Згідно ч.ч.1,2,4,5 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.05.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання недійсними договорів було частково задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 в сумі 172649,50 грн., визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль VOLVO S40 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Крім того, додатковим рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 03.10.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та договору іпотеки відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21.11.2016 року рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.05.2016 року та додаткове рішення цього ж суду від 03.10.2016 року скасовані та ухвалено нове рішення , яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу і іпотечного договору, а також поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 за кожним з них. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 22 серпня 2014 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Стадніченком С.А., зареєстрованим в реєстрі за №519. Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 27 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Стадніченком С.А., зареєстрованим в реєстрі за №531. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18.04.2018 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21.11.2016 року в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1 за кожним з них; в частині визнання недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 22 серпня 2014 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Стадніченком С.А.; в частині визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 27 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Стадніченком С.А. скасовано. Залишено в цій частині в силі рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.05.2016 року та додаткове рішення цього ж суду від 03.10.2016 року.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21.11.2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки VOLVO S40 в порядку поділу спільного майна подружжя; в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог залишити в силі.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з ново виявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України», від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» наголосив на тому, що процедура перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження передбачає існування доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 в заяві про перегляд судового рішення, були предметом дослідження під час здійснення судового розгляду, апеляційного та касаційного оскарження рішення суду від 18.05.2016 року та додаткового рішення суду від 03.10.2016 року. Посилань на належні докази, які підтверджують, що ці обставини є нововиявленими, не були та не могли бути відомі заявнику на момент прийняття рішення по справі, подана заява не містить. Суб`єктивне розуміння цих обставин заявником не є нововиявленими обставинами, та на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, а також на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, не впливає.

З огляду на викладене, суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 423-429, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2016 року та додаткового рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки, поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2016 року та додаткове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2016 року у цивільній справі №487/9384/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та іпотеки, поділ спільного майна подружжя залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.В.Боброва