ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3739/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визначення місця проживання дітей з матір`ю,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться вказана цивільна справа.

02.03.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову у справі, в якій позивач просить забезпечити позов, зокрема:

- встановити зустрічі позивача ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в 2 (другі) та 4 (четверті) вихідні місяця з суботи 10.00 год. до неділі 19.00 год. без присутності відповідачки, зобов`язати відповідача передавати дітей для зустрічі з батьком. Зобов`язати відповідача не чинити дії, направлені на перешкоджання позивачу у спілкуванні та вихованні дітей.

Заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем на даний час існує спір щодо визначення місця проживання дітей, які станом на момент звернення з позовом до суду проживають разом з матір`ю - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка не дає бачитися, спілкуватися заявнику з дітьми та брати участь у їх вихованні, налаштовує дітей проти батька. Позивач має підстави вважати, що відповідач застосовує до дітей психологічний тиск. Відтак, оскільки позивачу чиняться перешкоди у спілкування з дітьми, в результаті яких можуть бути втрачені безпосередні емоційні контакти, що вплине на результат розгляду справи, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суддя вважає заяву обґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansenv. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Відповідно до приписів статей 141,153 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини 1- 3 статті 157 СК України).

Суд зазначає, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову та докази надані в їх підтвердження вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

За результатами вивчення матеріалів справи, суддя знайшов достатніми і обґрунтованими доводи заяви про те, що відсутність стабільних контактів батька із з дітьми дійсно створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту дітей з ним, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дітей.

Зважаючи на встановлені обставини, суддя дійшов до переконання про можливість забезпечення позову у даній справі шляхом встановлення зустрічей позивача ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в другі та четверті вихідні місяця, зокрема з суботи 10.00 години до неділі 19.00 год.

При вирішенні заяви судом враховано вік дітей, ті обставини, що діти з народження та до початку 2020 року перебували у постійному контакті з батьком, який підтримував на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з дітьми.

Також судом береться до уваги, що відстань між фактичним проживанням заявника (м. Київ) та фактичним проживанням дітей сторін (с. Половецьке Житомирської області) складає 183 км., тобто час витрачений на дорогу заявника становить в середньому три години, а тому вважає обгрунтованими доводи заяви про встановлення зустрічей батька з дітьми саме у визначений заявником час.

Зважаючи на складний характер відносин між сторонами, відсутність між ними діалогу та міжособистісні непорозуміння, такі зустрічі мають відбуватися без присутності матері ОСОБА_2 , оскільки конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей та спричиняти на них негативний вплив.

Зобов`язати відповідача передавати дітей для зустрічі з батьком, не чинити дій, направлених на перешкоджання заявнику у спілкуванні та вихованні дітей.

При цьому судом враховано співмірність заходу забезпечення позову, зокрема наслідки від вжиття заходів забезпечення (встановлення побачень батька з дітьми) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (втрати емоційного зв`язку між позивачем і дітьми внаслідок відсутності спілкування протягом тривалого часу), з урахуванням законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

З огляду на характер спірних правовідносин, підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258 - 261 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову наступним шляхом:

- встановити зустрічі позивача ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в 2 (другі) та 4 (четверті) вихідні місяця з суботи 10.00 години до неділі 19.00 години без присутності ОСОБА_2 , зобов`язати відповідача передавати дітей для зустрічі з батьком, не чинити дій, направлених на перешкоджання ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні дітей.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа 1: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, адреса: м. Київ, вул. Ялтинська, 14.

Третя особа 2: Служба у справах дітей та сім`ї Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, адреса: Житомирська область, Бердичівський район, смт. Гришківці, вул. Червоний промінь, 4.

Суддя Ю.С.Мицик