Справа № 438/1941/20
Номер провадження 2/438/155/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Валькович Г.К.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, в м. Бориславі, цивільну справу за позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

ОСОБА_1 в обґрунтування своєї позовної заяви зазначила, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Опаківською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №01, свідоцтво про шлюб видане 30.01.2009 року. Від шлюбу з відповідачем мають двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалися в зв`язку з тим, що виникли непорозуміння, різні погляди на життя, наразі проживають окремо. Останнім часом відповідач коштів на утримання дітей не дає, життям дочок не цікавиться , участі у їх вихованні не приймає. На даний час їй важко утримувати дочок, зараз утримувати дітей їй допомагають її батьки. Працює адміністратором в ТзОВ «Ліцсова пісня Апарт готель» та відповідно до ч.2 ст. 84 КЗпП України, ч.2 ст. 26 ЗУ «Про відпустки», постанови КМУ від 20.05.2020 р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», вона перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, доходів не отримує. Відповідач працює в одному із структурних підрозділів ПрАТ «Львівобленерго», його доходи їй не відомі, але вважає, що достатні для утримання дочок.

Ухвалою судді від 21.01.2021 року у зазначеній справі було відкрито провадження та призначено справу на 17.02.2021 р. до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року розгляд даної цивільної справи було відкладено на 03.03.2021 рік.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. 03.03.2021 року до канцелярії суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи без його участs, у заяві ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 повторно не з`явилася. 03.03.2021 року через канцелярію суду подала заява розгляд справи без її участь, у заяві позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала повному обсязі та просила їх задовольнити.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Відповідно із частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач позов визнав повністю.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази та проаналізувавши їх в сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але на даний час разом не проживають.

Як встановлено судом, неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочками відповідача ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 01.04.2010 року, виданим Опаківською сільською радою Дрогобицького району Львівської області 01.04.2010 року, актовий запис №09 та свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 04.07.2012, виданим Опаківською сільською радою Дрогобицького району Львівської області 04.07.2012 року, актовий запис №13 .

Згідно з актом від 21.01.2019 року, складеного працівниками ПП «Борислав комфорт» вбачається, що неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаються разом з позивачкою по справі ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про доходи №10-01 від 21.12.2020 р. позивачка по справі ОСОБА_1 за період з червня 2020 року по листопад 2020 року не отримувала жодного доходу за місцем своєї роботи.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, життям дочок не цікавиться, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач працездатний платоспроможний, працює в одному із структурних підрозділів ПрАТ «Львівобленерго».

Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Стаття 183 СК України передбачає що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Так, згідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано.

Як зазначалось вище, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так як батько дітей, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дочок, а вони цього потребують, тому суд, беручи до уваги рівномірність обов`язку батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, визнання позову відповідачем та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 141, 180 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273, 430, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бориславський міський суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 04.09.2009 року, Бориславським МВ ГУ МВС України у Львівській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2021 року.

Суддя О.Б. Хемич