Постанова

Іменем України

14 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 642/7136/19

провадження № 61-6531св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, товариство з обмеженою відповідальністю «Легіон Агро», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв Андрій Миколайович,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Слоневська Дар`я Валеріївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Агро» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 року у складі судді Ольховського Є. Б. та постанову Харківського апеляційного суду

від 15 березня 2021 року у складі колегії суддів: Кругової С. С.,

Пилипчук Н. П., Тичкової О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого на ліквідацію акціонерного товариства (далі - АТ) «Дельта Банк» Кадирова В. В., товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Легіон Агро», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу

Звєрєва А. М. про визнання договорів припиненими, скасування та вилучення записів, визнання рішення неправомірним.

Позовну заяву мотивовано тим, що 21 вересня 2006 року між нею та

ТОВ «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Укрпромбанк») був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач отримали кредит у розмірі 37 000 доларів США на строк до 18 вересня 2026 року. В цей же день, на забезпечення умов кредитного договору, між нею та ТОВ «Укрпромбанк» укладено договір іпотеки, предметом якого є належна їй на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Вказує, що ТОВ «Укрпромбанк» передало права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки ПАТ «Дельта Банк», яке скориставшись своїм правом на дострокове стягнення кредиту звернулося до суду із позовом.

Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області

від 10 жовтня 2013 року у справі № 631/1121/13-ц задоволено позов

ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 78 424,80 грн, яке нею було виконано у повному обсязі.

Однак незважаючи на виконання нею кредитних зобов`язань, 10 вересня

2019 року ПАТ «Дельта Банк» передало ТОВ «Легіон Агро» право вимоги за укладеними з нею кредитним та іпотечним договорами, а 05 лютого

2020 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Звєрєвим А. М. було прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на належну їй квартиру за ТОВ «Легіон Агро» у рахунок погашення заборгованості, якої не існує.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просила визнати припиненими кредитний договір та договір іпотеки, вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна нерухомого майна, вилучити запис з Державного реєстру іпотек, визнати неправомірним рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу

Звєрєва А. М. від 05 лютого 2020 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Легіон Агро», скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Легіон Агро».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим кредитний договір від 21 вересня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк».

Визнано припиненим іпотечний договір від 21 вересня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк».

Скасовано запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, реєстраційний номер 3766974, щодо обтяження квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Вилучено запис з Державного реєстру іпотек за реєстровим номером 11633577 щодо обтяження вказаної квартири.

Визнано неправомірним рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Звєрєва А. М. від 05 лютого 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50977856, за яким право власності на квартиру

АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Легіон Агро».

Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру

АДРЕСА_1 за ТОВ «Легіон Агро».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач довела належними та допустимими доказами виконання зобов`язання за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Укрпромбанк». Зобов`язання виконано позивачем належним чином, про що свідчать постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним і повним виконанням рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором. Отже зобов`язання за кредитним договором та похідного від нього договору іпотеки є припиненими.

Установивши такі обставини, суд дійшов висновку про скасування запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вказаної квартири та вилучення запису з Державного реєстру іпотек щодо обтяження квартири.

Оскільки на час реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Легіон Агро» іпотека та кредитні зобов`язання припинились, то відповідне рішення державного реєстратора та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Легіон Агро» є незаконними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Легіон Агро» залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Звєрєва А. М. задоволено.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 02 листопада

2020 року в частині визнання неправомірними рішення приватного нотаріуса Звєрєва А. М. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що сплативши суму грошових коштів, які за позовом ПАТ «Дельта Банк» були стягнуті з

ОСОБА_1 на підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2013 року на виконання зобов`язань за кредитним договором від 21 вересня 2006 року, грошові та забезпечувальні зобов`язання позивача припинилися. Інші позовні вимоги щодо скасування та вилучення записів є похідними та також підлягають задоволенню. Отже суд апеляційної інстанції погодився із висновком місцевого суду про задоволення зазначених позовних вимог.

При цьому апеляційний суд не погодився із висновком суду першої інстанції про визнання неправомірним рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Легіон Агро», оскільки нотаріус діяв відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ТОВ «Легіон Агро» просить оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що курс долара США по відношенню до гривні за період виконання рішення суду значно збільшився, станом на час укладення договору про відступлення права вимоги, відповідно до якого

ТОВ «Легіон Агро»став кредитором позивача, розмір заборгованості за кредитним договором становив 12 549,07 доларів США (тіло кредиту і проценти) та 206 436,77 грн пені, а тому суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про припинення зобов`язання. Вказує, що

ТОВ «Легіон Агро» набуло право власності на спірну квартиру шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку», а тому іпотека припинилася на підставі абзацу 4 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку». Заявлена позовна вимога про визнання припиненим договору іпотеки, правовідносини сторін якого вже припинились, є неналежним способом захисту права, свідчить про відсутність предмету спору та не підлягає задоволенню. Крім того, вважає неналежним способом захисту права також скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за товариством, оскільки таке не передбачено чинним законодавством.

Відзив на касаційну скаргу

У червні 2021 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому вона посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність ухвалених у справі судових рішень.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 08 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

21 вересня 2006 року між нею та ТОВ «Укрпромбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач отримала кредит у розмірі 37 000 доларів США, під 12,5% річних, на строк до 18 вересня 2026 року.

В цей же день, на забезпечення умов кредитного договору, між позивачем та ТОВ «Укрпромбанк» укладено договір іпотеки, предметом якого є належна їй на праві власності квартира

АДРЕСА_1 .

30 червня 2010 року між TOB «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань, за яким до останнього перейшло право вимоги за вказаним кредитним та забезпечувальним договорами.

Відповідно до досудової вимоги від 19 квітня 2012 року про дострокове повернення кредиту у повному обсязі, ПАТ «Дельта Банк» просив позичальника протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги повернути несплачену суму кредиту у розмірі 7 550,74 доларів США та 6 474,53 грн у якості комісії.

Оскільки вимогу не було виконано, банк звернувся до суду із відповідним позовом.

Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 10 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 04 листопада 2013 року, у справі № 631/1121/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 були задоволені позовні вимоги та стягнуто з останньої заборгованість за кредитним договором у сумі 78 424,80 грн, яка складається із:

53 647,02 грн - тіло кредиту; 24 777,78 грн - проценти (а. с. 16, 17, т. 1).

Вищевказане судове рішення повністю виконане ОСОБА_1 , про що свідчить копія квитанції від 18 вересня 2018 року та постанова головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області

від 24 вересня 2018 року про закінчення виконавчого провадження

(а. с. 18, 19, т. 1).

10 вересня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Легіон Агро» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким останній набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним та іпотечним договорами

від 21 вересня 2006 року. Відповідно до додатку № 1 до цього договору, заборгованість за кредитним договором складає 4 815,98 доларів США - тіло кредиту, 7 733,09 доларів США - проценти; 206 436,77 грн - пеня.

05 лютого 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Звєрєвим А. М. було прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Легіон Агро» у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис за

№ 35340304.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах

2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Оскільки ТОВ «Легіон Агро» постанову суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову про визнання неправомірними рішення приватного нотаріуса не оскаржує, то відповідно до статті 400 ЦПК України її законність в цій частині колегією суддів не перевіряється.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За змістом частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У справах про стягнення заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, установивши, що ОСОБА_1 довела належними та допустимими доказами виконання зобов`язання, проведене належним чином, про що свідчать квитанція від 18 вересня 2018 року та постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним і повним виконанням рішення суду від 24 вересня 2018 року, дійшли правильного висновку про припинення зобов`язання за кредитним договором

від 21 вересня 2006 року та припинення іпотеки від 21 вересня 2006 року.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку»іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Оскільки станом на 10 вересня 2019 року не існувало невиконаного

ОСОБА_1 зобов`язання, ТОВ «Легіон Агро» не мало права звертати стягнення на іпотечне майно для задоволення своїх вимог.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про скасування відповідних записів у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Легіон Агро» за № № 3766974, 11633577, 35340304.

Суди правильно установили, що зобов`язання за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк», виконано повністю, суму боргу сплачено на користь кредитора у повному обсязі.

ТОВ «Легіон Агро» не надало доказів наявності невиконаних зобов`язань, що випливають з кредитного договору від 21 вересня 2006 року.

Аргументи касаційної скарги про те, що за договором купівлі-продажу прав вимоги від 10 вересня 2019 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та

ТОВ «Легіон Агро», до останнього перейшло право вимоги до

ОСОБА_1 за кредитним та іпотечним договорами від 21 вересня 2006 року у розмірі 12 549, 07 доларів США та 206 436,77 грн є необґрунтованими.

За змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на 10 вересня 2019 року (момент переходу до ТОВ «Легіон Агро» прав за кредитним договором від 21 вересня 2006 року), первісний кредитор -

ПАТ «Дельта Банк» на підставі судового рішення отримав від позичальника ОСОБА_1 достроково усю суму кредитної заборгованості.

При цьому рішенням суду заборгованість була стягнута саме у національній валюті, а не у доларах США.

Доказів оскарження ПАТ «Дельта Банк» постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із виконанням рішення суду матеріали справи не містять, що свідчать про те, що виконання боржником зобов`язання було прийняте стягувачем як належне

Отже, до ТОВ «Легіон Агро» перейшли права первісного кредитора саме на означених умовах і в зазначеному обсязі.

За таких обставин, безпідставними є посилання ТОВ «Легіон Агро» на те, що кредит надавався у доларах США, а тому сума, що підлягала сплаті у гривнях повинна була визначатися за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а не на день ухвалення судового рішення.

Доводи касаційної скарги про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє правовідносини сторін договору позики, є необґрунтованими, оскільки у цій справі рішення суду боржником виконано, а зазначені обставини стосуються ситуації невиконання боржником судового рішення.

Посилання ТОВ «Легіон Агро» на те, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором від 21 серпня 2006 року у розмірі 12 549,07 доларів США та 206 436,77 грнне створює для позивача будь-яких зобов`язань щодо повернення цих коштів, не спростовує виконання нею зобов`язання, проведене належним чином, та стосуються правовідносин ТОВ «Легіон Агро» з ПАТ «Дельта Банк», а не з ОСОБА_1 .

Посилання у касаційній скарзі на те, що обраний позивачем спосіб захисту права про скасування запису про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ «Легіон Агро» не відповідає вимогам законодавства та є неналежним колегією суддів відхиляються, оскількиза встановлених у справі фактичних обставин ефективним способом захисту прав та інтересів позивача є скасування відповідного запису і такий спосіб захисту не суперечить закону. Крім того, ефективність обраного способу захисту прав розглядається судом через призму поновлення порушеного права позивача, а не особи, яка допустила таке порушення.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон Агро» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2020 року у нескасованій судом апеляційної інстанції частині та постанову Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта