ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1070/21 Справа № 203/4146/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Казак С.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лавринович Оксани Володимирівни про відмову від позову

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступники якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позов мотивований тим, що позивачка є донькою відповідача. Після смерті дружини відповідача та її матері оселилась разом із батьком, за його згодою та для здійснення догляду, в належному останньому на праві власності домоволодінні АДРЕСА_1 . Весь час сумісного проживання з відповідачем вона вела домашнє господарство, доглядала батька, зі своїх коштів сплачувала комунальні послуги, робила ремонт будинку.

Житловий будинок, в якому сторони мешкали, є одноповерховою одноквартирною будівлею 1957-1964 років будівництва з підвалом, загальною площею 72,8 кв.м. В 2003-2004 роках вона разом із своїм чоловіком здійснили будівництво прибудови до житлового будинку. Деякі роботи були здійснені ними безпосередньо, деякі із залученням будівельних організацій. Усі витрати із здійснення прибудови вона несла самостійно. Відповідач участі у витратах на прибудову не приймав. Таким чином, до будинку загальною площею 72,8 кв.м, була здійснена прибудова загальною площею 69,3 кв.м. Прибудова є капітальною спорудою, проти її здійснення відповідач не заперечував, оскільки вона була призначена для загального користування, здійснена на земельній ділянці, що на праві власності належить відповідачу. Згідно звіту ПП «Альта-Консалтінг» вартість домоволодіння становить 583553 грн., а вартість прибудови 259232 грн.

У серпні 2010 року в житті відповідача з`явилось двоє онуків, які переконали останнього скласти заповіт на їх користь. Тому зазначила, що якщо позивачкою не буде здійснено заходів щодо захисту своїх матеріальних інтересів, дії онуків призведуть до позбавлення її житла та порушення її права власності.

У зв`язку з цим, посилаючись на ст.778 ЦК України позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2013 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 не погодилась із таким рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також, скаржник зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер відповідач по справі ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про смерть від 25.12.2013 року, серія НОМЕР_1 .

05.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі до залучення у справі правонаступників,

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року провадження у справі було зупинено до залучення у справі правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2014 року провадження у справі було відновлено та залучено в якості правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проте, особа правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не була встановлена, оскільки, в провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходиться цивільна справа № 203/3778/14-ц, предметом позову в якій є вимоги про визначення правонаступника померлого.

21.07.2021 року Дніпровським апеляційним судом була розглянута цивільна справа №203/3778/14-ц.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року у цивільній справі №203/3778/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року в частині відмови у визнанні недійсним заповіту, складеного ОСОБА_2 03.09.2010 року на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , посвідченого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 10-1620, та додаткове рішення цього ж суду від 25 травня 2018 року скасовано та у скасованій частині ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_2 03.09.2010 року на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , посвідченого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 10-1620, задоволено.

Заповіт, складений ОСОБА_2 03.09.2010 року на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , посвідчений Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 10-1620, визнано недійсним.

В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року залишено без змін.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 23 грудня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лавринович О.В. була надана письмова заява про відмову від позову до ОСОБА_2 , правонаступники якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності, у зв`язку з чим просила закрити провадження у справі.

Дослідивши подану заяву про відмову від позову, дослідивши документи що посвідчують повноваження представника позивача, адвоката Лавринович О.В., яка діє на підставі ордеру, який не містить написів щодо обмеження її повноважень, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з вимогами статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу (частина перша статті 373 ЦПК України).

Згідно з вимогами частини другої статті 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Колегією суддів було роз`яснено норми частини другої статті 256 ЦПК України, якими встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи, що відмова від позову є правом позивача, у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , правонаступники якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності та, як наслідок визнає рішення суду першої інстанції нечинним та закриває провадження у справі.

Керуючись ст. 206,373,374,381,389 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лавринович Оксани Володимирівни про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , правонаступники якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності.

Визнати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2013 року нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступники якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко