Справа №701/137/21
Номер провадження2/701/127/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з рахунку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зняття арешту з рахунку.

На підставу своїх вимог спирається на те, що на примусовому виконанні у Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження АСВП № 18306106 із примусового виконання виконавчого листа № 2а-5855/09/2370 виданого 26 січня 2010 року про стягнення із ОСОБА_1 , податкового боргу у сумі 55 243,80 грн.

Виконавче провадження було розпочато 29.03.2010 року шляхом винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження АСВП № 18306106.

22.11.2020 р. під час розрахунку у магазині банківською карткою, на яку надходила пенсія позивача її було відмовлено у проведені операції у зв`язку із блокуванням рахунку.

Позивачу достеменно відомо, що із її пенсії проводиться утримання для погашення заборгованості по вищевказаному виконавчому провадженню у розмірі 20 %, адже вона інвалід II групи та отримує пенсію по інвалідності починаючи із 04.03.2004 року і довічно.

Під час телефонної розмови із працівником банку останнім було повідомлено що на її картковий рахунок було накладено арешт працівниками виконавчої служби.

Станом на 22.11.2020 р. позивачу жодним чином не було відомо, що її рахунок арештовано, адже жодної постанови на її адресу не приходило.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

23.11.2020 р. під час особистого прийому у державного виконавця останній повідомив її, що арешт накладено у рамках виконавчого провадження АСВП № 18306106, а постанову направлено до ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Універсал Банк» до виконання.

Державний виконавець повідомив, що від ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь, що «Арешт накладений. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови», підстав для зняття арешту немає, на усну вимогу постанову про арешт коштів не надав, та порадив звертатися до суду для зняття арешту із рахунку.

01.12.2020 р. позивачем на адресу Маньківського РВ ДВС направлено заяву, якою вона просила надати ряд документів із виконавчого провадження АСВП № 18306106 у рамках якого арештовано рахунок позивача. 16.12.2020 р. на адресу позивача надійшов лист від Маньківського РВ ДВС, яким дано відповідь на заяву позивача б/н від 01.12.2020 р. із додатками до неї.

У наданій відповіді в.о. начальника відділу Грабовенко С.О., повідомила, що 13.02.2020 р. начальником відділу винесено Постанову про арешт коштів боржника та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. В.о. начальника відділу також повідомила, що вищевказану постанову боржнику направлено простою кореспонденцією до відома, однак жодного доказу на підтвердження цьому факту у відповіді не надала.

У поданій 01.12.2020 р. заяві позивач просила надати копію виконавчого документа, однак у наявних додатках він відсутній. У відповіді ДВС було повідомлено, що 13.04.2010 р. державним виконавцем на адресу ПФУ у Маньківському районні направлено Розпорядження про проведення утримання із доходів боржника у розмірі 20 % до виплати суми боргу у сумі 60 783,65 грн. Разом із розпорядженням на адресу ПФУ відправлено оригінал виконавчого документу, який і до сьогоднішнього дня знаходиться там.

Як підтвердження здійснення відрахування надано Звіти про здійсненні відрахування та виплати із Головного управління ПФУ у Черкаській області (Маньківський відділ обслуговування громадян) за період із жовтня 2018 року по жовтень 2020 року.

До відповіді було додано копію Постанови АСВП № 48887383 про арешт коштів боржника від 13.02.2020 р.

Зазначеною постановою державного виконавця накладено арешт на кошти позивача, зокрема, виявився арештованим рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до довідки АТ КБ «Приват Банк» від 04.12.2020 р. № NАV4ЕNКМSGLРА8D7 позивачем у АТ КБ «Приват Банк» відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видана картка для виплат НОМЕР_2 .

На вказаний рахунок позивач отримує соціальні виплати, а саме пенсію.

Відповідно до виписки по картці/ рахунку № НОМЕР_3 (№ НОМЕР_4 ) виданої АТ КБ «Приват Банк» від 21.12.2020 р. № КUCU67P3FJT5NPS9 на вищевказану карту/рахунок надійшли лише виплати пенсійного фонду - пенсія, та виплати соціального фонду - субсидія. Інші виплати на вказану картку/рахунок позивачу не надходили. На даний час позивач отримує пенсію як інвалід II групи, яка є єдиним її джерелом доходу і це порушує її права, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач до суду не з`явився, але але згідно письмової заяви просив справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному об`ємі.

Представник Маньківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відстності та повідомив що станом на 16.12.2021р. залишок боргу відповідно до даних АСВП становить 23159,82 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що на примусовому виконанні у Маньківському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження АСВП № 18306106 із примусового виконання виконавчого листа № 2а-5855/09/2370 виданого 26 січня 2010 року про стягнення із ОСОБА_1 , податкового боргу у сумі 55 243,80 грн.

Виконавче провадження було розпочато 29.03.2010 року шляхом винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження АСВП № 18306106.

22.11.2020 р. під час розрахунку у магазині банківською карткою, на яку надходила пенсія позивача її було відмовлено у проведені операції у зв`язку із блокуванням рахунку.

Позивачу достеменно відомо, що із її пенсії проводиться утримання для погашення заборгованості по вищевказаному виконавчому провадженню у розмірі 20 %, адже вона інвалід II групи та отримує пенсію по інвалідності починаючи із 04.03.2004 року і довічно.

Під час телефонної розмови із працівником банку останнім було повідомлено що на її картковий рахунок було накладено арешт працівниками виконавчої служби.

На даний час позивач отримує пенсію як інвалід II групи, яка є єдиним її джерелом доходу і це порушує її права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VІІІ).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, (ч. 1 ст. 1 Закону №1404-VIII)

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України, (ч. 4 ст. 24 Закону №1404-VIII)

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VІІІ встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII)

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 7 ч. З ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника встановлено статтею 48 Закону №1404- VIII.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч. 1 ст. 48 Закону №1404- VIII).

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII).

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Закотом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ч. 10 ст. 56 Закон 1404-VIII у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Приписами п. 2 ст. 48 Закону 1404-VIII встановлено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Так, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавцями відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавців.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.01.2020 року у справі № 340/1018/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч 1 ст. 69 Закону №1404 - VIII підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують копти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці щомісяця надсипають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Як передбачено положеннями ст. 70 Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

-у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

-за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Інструкцією про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 (далі - Інструкція № 492), передбачено, що поточний рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Банк відкриває поточні рахунки Фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) на підставі укладеного із банком договору про відкриття поточних рахунків.

Статтею 70 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Таким чином, накладення арешту на мій пенсійний рахунок унеможливлює отримання мною залишкових коштів й грубо обмежує моє право на отримання гарантованих державою соціальних виплат.

Рішенням Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07 жовтня 2009 року визначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст. ст. 7, 22. 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат Конституційні права і свободи громадян України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у рішенні по справі "Хонякіна проти Грузії" № 1776/708 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплат належним чином встановленої соціальної допомога може становити втручання у право власності.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. ст. ст. 52, 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Зобов`язати Маньківський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арештз рахунку № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_1 , накладений Постановою про арешт коштів боржника АСВП № 18306106 від 13.02.2020 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя В.Л. Маренюк