МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"01" березня 2021 р. Справа № 370/1319/20

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Захарченко Т.М., під час розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду смт Макарів Київської області у порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про його державну реєстрацію прав та обтяжень,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про його державну реєстрацію прав та обтяжень.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про застосування зустрічного забезпечення у даній справі посилаючись на ст. 154 ЦПК України, в якій останній просив застосувати заходи зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду кошти суми збитків, що вже завдані забезпеченням позову у розмірі 17398,19 грн. та заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, в тому числі щодо користування.

В обгрунтування заяви зазначив, що 08.07.2020 р. Макарівським районним судом Київської області забезпечено позов по справі №370/1319/20 та заборонено державним реєстраторам та нотаріусам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки загальною площею 8,89 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:017:0032, що розташована в с. Пашківка Макарівського району Київської області, яка була придбана ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 29.05.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Дар`єю Володимирівною за №1134 та зареєстрованого за ним права власності на цю земельну ділянку на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за договором купівлі-продажу, індексний номер 52441388.

Вказана земельна ділянка є предметом іпотеки і стягнення на неї було звернуто на підставі невиконаного основного зобов`язання. Земельну ділянку було придбано відповідачем задля наступної передачі її в оренду та отримання постійного пасивного прибутку. Відповідач ОСОБА_2 позбавлений можливості отримання доходів та обтяжений обов`язками витрат щодо вказаної земельної ділянки. При цьому, позивач ОСОБА_1 продовжує протиправно використовувати неналежне йому майно не несучи жодної майнової та немайнової відповідальності.

Для забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, просить застосувати зустрічне забезпечення.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Шатковський С.В. проти задоволення вказаної заяви заперечив.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» Чимич В.П. проти задоволення заяви не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила.

Розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення позову, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1-2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

За приписами ч. 3 ст. 154 ЦПК України для того, щоб суд був зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення необхідна наявність одразу двох факторів, а саме: щоб позивач не мав зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; щоб суду були надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Згідно ч. 4-10 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку з забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом і не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову мають гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідач просить суд вжити заходи щодо зустрічного забезпечення, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду кошти суми збитків, що вже завдані забезпеченням позову у розмірі 17398,19 грн. та заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, в тому числі щодо користування, посилаючись на можливі збитки відповідачу.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів того, що позивач не має зареєстрованого місця знаходження на території України та доказів щодо майнового стану позивача. Викладене свідчить про відсутність обов`язку суду застосувати зустрічне забезпечення.

У клопотанні не обгрунтовано на відшкодування яких саме збитків, що можуть бути спричинені внаслідок забезпечення позову, слід застосувати зустрічне забезпечення. Обгрунтовання можливих збитків ґрунтується на припущеннях відповідача.

Враховуючи предмет позову, захід забезпечення позову, що був вжитий ухвалою суду, судом не встановлено обставин, які б давали достатні підстави для вжиття зустрічного забезпечення у даній справі.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд є одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

В даному випадку, суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України відсутні. А відтак, заява відповідача про зустрічне забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 154, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення у даній справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд київської області в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А.В. Косенко