Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1699/21
Провадження №2/433/590/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

за участю секретаря судового засідання Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_4 , після смерті якого залишилося нерозподіленим спадкове майно земельна частка (пай) у землях колишнього Троїцького колективного сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Аграрник» смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0166247. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 17.04.2006 за нею визнано право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 . При виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку відповідно чинного на той час законодавства, оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено, в зв`язку з чим спір про право власності на земельний пай не розглядався. Органи місцевого самоврядування почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Вона отримала лише копію сертифікату. Де на даний час знаходиться оригінал земельного сертифікату невідомо. Вона та відповідачі рідні сестри спадкодавця, є спадкоємицями другої черги за законом. На підставі викладеного просить визнати за нею право на вказане спадкове майно.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження в даній справі.

В судове засідання позивач не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 233 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до такого.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав.

У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд.

Судом було встановлено, що факт смерті ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №15 від 13.05.2003.

Факт родинних відносин між позивачем та її померлим братом ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на ім`я ОСОБА_4 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.10.1955.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 08.09.1973, позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 , про що свідчить зміна її прізвища.

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0166247, власником земельної частки (паю) розміром 7,89 в умовних кадастрових га, що перебуває у колективній власності колишнього Троїцького колективного сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Аграрник» смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, зареєстровано ОСОБА_4 .

На підставі рішення Троїцького районного суду Луганської області від 17.04.2006, ОСОБА_1 отримала у власність, як спадкоємець після смерті ОСОБА_4 , земельну ділянку площею 7,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області.

Позивач зазначає, що при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку відповідно чинного на той час законодавства, оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено, в зв`язку з чим спір про право власності на земельний пай не розглядався. Органи місцевого самоврядування почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Вона отримала лише копію сертифікату. Де на даний час знаходиться оригінал земельного сертифікату невідомо. Вона та відповідачі рідні сестри спадкодавця, є спадкоємицями другої черги за законом.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності Цивільного кодексу України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом».

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли під час дії ЦК УРСР, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася до набрання чинності ЦК України, в зв`язку з чим, суд керується відповідними нормами, які діяли під час виникнення певних спірних правовідносин.

Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, норми якої діяли на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 524, 525, 526, 530, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 78, 81, 131 ЗК України, ст.10, 12, 76-81, 259, 263-265, 273 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай) у землях колишнього Троїцького колективного сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Аграрник» смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0166247.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя П.С. Гавалешко

24.12.21