Справа № 643/3558/21
Провадження № 2/643/3069/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши право власності на:

-Ѕ частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

-Ѕ частину однокімнатної квартири АДРЕСА_2 ;

-Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

-стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Судовий збір позивачем не сплачено.

До позову додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що судовий збір, який підлягає сплаті за подання цього позову складає 6350,00 грн., що становить 7,80 % річного доходу позивача, що є підставою для звільнення від сплати судового збору у відповідності до ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір». До клопотання додано довідку про розмір заробітної плати за 2020 рік.

Суд, перевіривши позовну заяву на її відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Цією нормою передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору. При цьому, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, згідно клопотання про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 зазначила, що мешкає разом з неповнолітньою дитиною, середній розмір заробітної плати становить 6780,23 грн. на місяць, чого вистачає лише для забезпечення себе та дитини продуктами та сплату комунальних платежів. З урахуванням розміру пенсії позивача річний дохід складає 81362,79 грн., а розмір судового збору складає 6350,00 грн., що становить 7,80 % річного доходу.

Отже, ОСОБА_1 у клопотанні зазначає, що отримає заробітну плату та пенсію.

Згідно долученої до клопотання довідки, виданої ОСОБА_1 , остання «робить» на Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області на посаді фельдшер санітарний, зарплата за 2020 рік складає 81362,79 грн., середній заробіток 6780,23 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки долучена до клопотання довідка не може беззаперечно свідчити про недостатність доходів ОСОБА_1 для сплати судового збору за подання позовної заяви.

Позивачем на долучено до клопотання відповідної довідки з територіального органу Державної податкової служби України щодо отриманого заявником загального розміру доходу за 2020 рік.

Інших доказів про скрутний майновий стан заявником не надано.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не додано документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відтак, з урахуванням зазначеного, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно позовних вимог, позовна заява містить три вимоги майнового характеру, а ціна позову складає 635000 (шістсот тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 908,00 грн. до 11350,00 грн.

Відтак, судовий збір, що підлягає сплаті за подання позовної заяви ОСОБА_1 складає 6350,00 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 6350,00 грн. та надати документ, підтверджуючий його сплату (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів УК Московськ/мХар Московськи/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999607, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача UA0020007, код класифікації доходів бюджету 22030101), або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу часу, необхідного для усунення зазначених недоліків, шляхом подання ОСОБА_1 документу, що підтверджує сплату судового збору або доказів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Встановити десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Власенко