Провадження № 22-ц/811/755/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

при секретарі Ждан К.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2020 року у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» звернулилося до суду з заявою у якій просить замінити сторону (стягувача), а саме ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 14.02.2014 року в цивільній справі № 461/15314/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитним договором №IKIZG.4975.002. від 28.04.2011 р. у розмірі - 641 808 (шістсот сорок одну тисячу вісімсот вісім) гривень 83 коп., його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент».

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що станом на сьогодні правонаступником права вимоги ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 , являється - ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент». 13 вересня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» укладено Договір про відступлення права вимоги №147, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №IKIZG.4975.002 від 28.04.2011р. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент». Відтак, виникає необхідність у заміні стягувача у справі, що й стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 10 лютого 2020 року замінено сторону (стягувача), а саме: ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 14.02.2014 року в цивільній справі № 461/15314/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитним договором №IKIZG.4975.002. від 28.04.2011 р. у розмірі - 641 808 (шістсот сорок одну тисячу вісімсот вісім) гривень 83 коп., його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент».

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає ухвалу суду незаконною та необгрунтованою та так, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що правонаступництво має місце лише у разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення). Зазначає, що в даній справі ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» не створена в результаті реорганізації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», а тому і не є правонаступником банку. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 10 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження і заміну сторони (стягувача).

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11лютого 2021 року, є дата складення повного судового рішення 01 березня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих обставин, що поскільки право вимоги до боржника в даній справі перейшло до ТОВ Фінансова компанія «Есайментс» на підставі договору про відступлення прав вимоги №147, укладеного 13 вересня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент», наявні підстави для заміни сторони (стягувача), ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 14.02.2014 року в цивільній справі № 461/15314/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитним договором №IKIZG.4975.002. від 28.04.2011 р. у розмірі - 641 808 (шістсот сорок одну тисячу вісімсот вісім) гривень 83 коп., його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент».

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу «зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку».

Частиною 1 ст. 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається із змісту ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до змісту Правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Крім цього, із змісту вказаної постанови Верховного Суду України, вбачається, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Судом встановлено, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова розглядалась справа № 461/15314/13-ц за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За результатами розгляду справи 22 червня 2018 року позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором №IKIZG.4975.002 від 28.04.2011 року у розмірі 637 867,79 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» сплачений судовий збір в розмірі 3441,00 грн. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованості за кредитним договором у розмірі 637867,79 грн. - відмовлено.

На виконання зазначеного рішення Галицьким районним судом м. Львова 23.01.2015 року видано виконавчий лист №461/15314/13-ц.

13 вересня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» уклали Договір про відступлення права вимоги №147, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №IKIZG.4975.002 від 28.04.2011р. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент».

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно п.4.1 згаданого договору, сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 1438690 грн., надалі за текстом Ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору, на підставі протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-06-26-000036-b від 30.07.2019, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Новий кредитор.

Згідно п.6.5 згаданого договору, Цей договір набуває чинності з часу його підписання Сторонами і скріпленням відтиску печаток Сторін. Будь-які зміни та доповнення до цього Договору є чинними за умови підписання їх Сторонами і скріпленням відтисками печаток Сторін.

Оскільки сторони підписали такий договір, скріпили його відтисками печаток, банк отримав обумовлені кошти в такому договорі укладеному між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» №147 від 13 вересня 2019 року про відступлення прав вимоги.

Доводи скаржника про те, що правонаступництво має місце лише у разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) є безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами.

Скаржником не представлено жодних належних доказів на підтвердження того, що укладений договір між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» №147 від 13 вересня 2019 року про відступлення прав вимоги є незаконним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що на підставі укладеного договір між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» №147 від 13 вересня 2019 року про відступлення прав вимоги, право вимоги до боржників банку перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент», в тому числі і за кредитним договором № IKIZG.4975.002 від 28.04.2011.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2020 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 10 лютого 2020 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник