Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа №754/6172/16-ц

провадження № 61-6906св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду міста Києва у складі судді Таран Н. Г.

від 21 лютого 2018 року і постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Іванової І. В., Сліпченка О. І., Сушко Л. П., від 30 березня

2021 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 51 736,07 доларів США, що еквівалентно

1 356 002, 39 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 березня 2021 року апеляційну скаргу АТКБ «ПриватБанк» задоволено частково.Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та ухвалено в цій частині нове судове рішення, якою позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 39 466, 12 доларів США. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року і постанову Київського апеляційного суду від 30 березня 2021 року у частині відмови у задоволенні позову та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 643/11542/15-ц(пункт 1 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 30 березня 2021 рокута направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявниця зазначає застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 754/6172/16-ц, від 13 січня 2020 року у справі

№ 363/1264/15, від 07 травня 2020 року у справі № 202/4346/15-ц,

від 23 жовтня 2019 у справі № 161/10757/15-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 1111/6765/12, від 18 липня 2019 року у справі № 623/488/17,

від 07 листопада 2018 року у справі № 183/3811/16-ц, від 30 січня 2018 року у справі № 161/1689/15-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 13 червня 2018 року у справі № 733/608/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Також заявниця вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року і постанову Київського апеляційного суду від 30 березня 2021 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 30 березня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович