Справа № 654/2607/17
Провадження №2/654/927/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Синевид І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 14.12.2017 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 06.06.2014 року у сумі 19006,58 грн.

16.04.2021 року на адресу суду від ОСОБА_1 , надійшла заява, у якій останній просив переглянути заочне рішення, оскільки копію заочного рішення отримав у канцелярії суду 01.04.2021 року та фактично не був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а також вказав, що надані позивачем Умови і Тарифи не містять його підпису як клієнта, він з цими Умовами і тарифам не ознайомлений і не згодний, а тому не є складовою кредитного договору і не обумовлюють виникнення у сторін відповідних прав та обов`язків, що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.07.2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення: постановлено переглянути вищевказане заочне рішення і призначено справу до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначило, що 06.06.2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б.н., відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання

банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язаний був погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором

Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 19506,58 грн., що складається з: 499,49 грн. заборгованість за кредитом; 14202,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 905,08 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили відмовити в задоволені позову у повному об`ємі.

25.08.2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Крамчаніна О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що у матеріалах позовної заяви відсутня пам`ятка клієнта, яка є складовою частиною договору про надання банківських послуг разом із заявою та у якій сторонами договору погоджуються такі істотні умови договору (у разі відсутності їх визначення у заяві), як: строки і порядок погашення за кредитом, в тому числі і розмір та порядок нарахування щомісячного платежу у разі встановлення мінімального обов`язкового платежу, вид та строк дії кредитної картки. У заяві істотні умови кредитного договору не визначені. Позивачем не надано доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта і тарифів, щоб в сукупності із заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Крім того, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, сторона відповідача вважає, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, пені та інших платежів передбачених умовами та правилами є не законним. Позивач має право лише на стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В матеріалах справи міститься Анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг ПриватБанку, заповнена на ім`я ОСОБА_1 , датована 06.06.2014 р. В анкеті внесені ПІБ заявника, його дата народження, ІПН, адреса проживання, паспортні дані, мобільний номер телефону. В анкеті відсутні відомості про вид кредитної картки, бажаної до отримання, процентну ставку за користування кредитом, строки і порядок повернення кредитних коштів та відповідальність сторін. У нижній частині анкети-заяви викладено друкований текст про надання згоди на те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи, викладені на сайті банку складають між банком і клієнтом єдиний Договір про надання банківських послуг. Анкета підписана ОСОБА_1 .

До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD»; Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

У відповідності до розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 станом на 31.07.2017 року має заборгованість за кредитом у загальному розмірі 19506,58 грн., що складається з: 499,49 грн. заборгованість за кредитом; 14202,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3400,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 905,08 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 с т. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено ч. 1 ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Умови вчинення договорів визначені Главою 52 ЦК України. Так, за змістом ст.ст. 626-627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. (стаття 638 ЦК України).

Стаття 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, законодавець визначив, що для укладення кредитного договору між юридичною та фізичною особою сторони мають у письмовій формі (в тому числі за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем) досягти згоди щодо розміру кредиту, розміру і порядку нарахування процентів за його користування, строків користування кредитом та строків його повернення. Недосягнення такої згоди, як і недотримання вимог щодо форми, означає відсутність кредитного договору як повноцінного правочину.

Вираженням згоди сторони з умовами договору є позначення, за яким можна ідентифікувати сторону договору і яке виражає її волевиявлення, зокрема підпис особи під текстом договору.

Судом встановлено, що сторонами було укладено договір з надання банківських послуг, який складається з Анкети-заяви б/н від 06.06.2014 року, що містить у собі анкетні данні позичальника; Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які визначають порядок користування банківською картою, строк дії договору, відповідальність сторін за порушення договору; а також Тарифів банку, якими визначено процентну ставку за користування кредитом, порядок і строки внесення щомісячних платежів, розміри пені. Вказані документи існують у таких формах: Анкета-заява складена у друкованій формі бланку, заповнена письмово ручкою і підписана відповідачем; Умови та правила надання банківських послуг містяться на сайті банку в електронній формі за Веб-адресою: https://privatbank.ua/terms/, надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору; Тарифи банку також надані суду у простій друкованій формі окремо від анкети-заяви без підпису сторін договору. Таким чином, перелічені складові вищевказаного договору існують окремо один від одного, не поєднані фізично у спосіб, який би дав можливість пересвідчитись, що при укладанні договору Умови та правила а також Тарифи були саме такими, які надані суду разом з позовом (їх не зшито, не скріплено печаткою установи та підписами сторін тощо). Ані Тарифи, ані Умови не містять на собі підпису відповідача як його вільного і свідомого волевиявлення щодо погодження істотних умов кредитного договору.

За правилами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Як визначено ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, зважаючи на зазначене вище, суд вважає, що надані банком Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи, за умови невизнання їх відповідачем, не є достовірними доказами обставин, на які посилається АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позові, оскільки не містять підпису клієнта і тим самим не дають суду змоги дійти висновку, що вказані Умови і Тарифи дійсно є складовими договору, який укладено між сторонами по справі 06.06.2014 року у формі Анкети-заяви і що саме з цими документами був ознайомлений і згідний відповідач ОСОБА_1 .

Крім того, за приписом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Великою Палатою Верховного Суду 03.07.2019 винесено постанову у цивільній справі №342/180/17 та викладено висновок про те, що Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи ПриватБанку не можуть вважатися складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. У такому разі, банк не має права на стягнення відсотків, штрафів та інших сум, нарахування яких передбачено Умовами і Тарифами, однак фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) мають бути повернуті позикодавцеві.

Отже, суд з урахуванням вищевказаних положень законодавства та висновків ВПВС вважає, що укладений між позивачем і відповідачем кредитний договір у формі анкети-заяви не містить істотних умов щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, порядку їх сплати, терміну дії договору і строку повернення кредиту, а також щодо неустойки. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи не містять підпису відповідача, а тому не є належним доказом того, що ОСОБА_1 під час укладання кредитного договору був ознайомлений і згідний з даними Умовами і Тарифами.

Наведені обставини справи і норми чинного законодавства повністю спростовують доводи представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що між сторонами досягнуто усіх істотних умов кредитного договору у належній формі та щодо законності нарахування заборгованості.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 не визнає Умов і правил, а також Тарифів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а з боку банку наявні порушення законодавства при укладенні кредитного договору, враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти (тіло кредиту) в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості підлягають задоволенню в частині стягнення тіла кредиту, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сума судових витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 623, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, МФО 305299, , рах. № НОМЕР_2 ) заборгованість за договором від 06.06.2014 року у сумі 499,49 грн. (чотириста дев`яносто дев`ять гривень 49 копійок), а також судові витрати у розмірі 40,96 грн. (сорок гривень 96 копійок); всього: 540,45 грн. (п`ятсот сорок гривень 45 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя О. Х. Ширінська