Провадження № 2/761/3450/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2020 р. на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» провідшкодування матеріальної шкоди - 17000,00 грн.; стягнення пені за прострочення банком повернення коштів -75480,00 грн.; стягнення понесених фінансових витрат за надані медичні послуги - 1127,00 грн. та відшкодування моральної шкоди - 5000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в нього відкритий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк». В період з 13.04.2020 р. до 27.04.2020 р. з рахунку позивача було незаконно списано 17000,00 грн. Для виявлення, чому з його рахунку було списано вказану суму, він направив 02.06.2020 р. вимогу-притензію про повернення незаконно списаних коштів, однак відповідачем не було повернуто вказані кошти. При цьому, позивач наголошує, що відповідач не мав право самостійно списувати з рахунку позивача кошти, оскільки це суперечить вимогам закону. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен повернути йому неправомірно списані кошти та сплатити пеню за несвоєчасне повернення коштів у сумі 75480,00 грн.

Крім того, у зв`язку з хвилюванням із приводу неправомірного списання коштів, у позивача загострилось хронічне захворювання, а тому він був змушений звернутися до медичного закладу, понісши фінансові витрати в розмірі 1127,00 грн. А також такими діями йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 5000,00 грн. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 11.09.2020 р. відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

13.04.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, згідно з яким представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 підписав з АТ КБ «ПриватБанк» анкету заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 17.08.2017 р., у зв`язку з чим, позивач став клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» з відкритим рахунок НОМЕР_1 .

31.05.2018 р. позивач підписав з відповідачем заяву про актуалізацію даних преміальної картки та просив встановити йому кредитний ліміт в розмірі 100000,00 грн.

А вже 22.06.2018 р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про актуалізацію даних преміальної картки та встановленням кредитного ліміту в сумі 200000,00 грн.

В свою чергу, 26.12.2019 р. позивач та відповідач підписали паспорт споживчого кредиту по преміальних картках, у зв`язку з чим позивачу було видано кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_2 з встановленим кредитним лімітом в 200000,00 грн.

Відповідно до копії паспорту споживчого кредиту сторони при підписані погодили основні умови кредитування, а саме: тип та розмір кредиту, строк кредитування до 240 місяців, відсоткову ставку в розмірі 37,2 %,орієнтовну сукупну вартість кредиту та інші умови.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У постанові від 06.02.2018 р. справа № 755/2720/16-ц Верховний суд дійшов висновку, що фізична особа підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «КБ «Приватбанк, підтверджує що ознайомилась і погодилась з Умовами та Правилами, а тому окремо підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Отже, враховуючи вищевикладене між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини з приводу надання кредиту, які регулюються Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет на сайті: https://privatbank.ua/, які є невід`ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Свої зобов`язання банк виконав надавши позивачу кредитну картку «Універсальну» № НОМЕР_2 зі встановленим кредитним лімітом 200000,00 грн.

В позовній заяві позивач зазначає, що 13.04.2020 р. з його рахунку було незаконно списано грошові кошти в розмірі 17000,00 грн.

Так, з матеріалів справи, а саме з пояснень представника відповідача та виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC5 від 27.12.2019 р. судом встановлено, що позитивний баланс на картці (наявність власних коштів позивача) останній раз був 20.07.2018 р., а в подальшому всі операції по картці позивач здійснював за рахунок встановленого банком кредитного ліміту.

Таким чином, станом на 13.04.2020 р., до здійснення спірної операції, баланс по картці позивача становив мінус 189726,86 грн., а після переказу коштів ОСОБА_2 на картку позивача 17000,00 грн., відмінний баланс картки зменшився і став 172726,86 грн., тобто заборгованість перед банком зменшилась за рахунок переказу 17000 грн.

Згідно пункту 2.1.1.2.5. Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанк, загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані клієнту на умовах цього договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим договором становить розмір кредитного ліміту, встановлений банком клієнту, та який за розміром не перевищує для преміальної картки «Універсальна» - 200000,00 грн. При цьому сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження із клієнтом.

Відповідно до пункту 5 Паспорту споживчого кредиту, повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 17000,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки операція по списанню з картки позивача вказаної суми відбулась у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг ПриватБанк та Паспортом споживчого кредиту, зі змістом яких позивач погодився під час підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «КБ «Приватбанк, а тому дії банку відповідають вимогам закону.

Також позивач керуючись ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», просить суд стягнути з відповідача за несвоєчасне повернення коштів у період з 13.04.2020 р. по 12.06.2020 р. пеню в сумі 75480,00 грн.

Проте, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої пені, оскільки під час розгляду справи не встановлено протиправного списання відповідачем коштів з картки позивача.

Крім того, позивач зазначає, що він поніс фінансові витрати за консультацію лікаря в розмірі 1127,00 грн., так як внаслідок неправомірних дій відповідача він переніс стрес, а тому відбулось загострення хронічного захворювання, а також йому була завдана моральна шкода, яку він оціню в 5000,00 грн.

Так, матеріали справи не містять жодних доказів причино наслідкового зв`язку між списанням коштів з карти позивача та загостренням у останнього хронічного захворювання, крім того, судом не було встановлено протиправності в діях відповідача, а тому суд не вбачає законних підстав також і для задоволення вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та стягнення фінансових витрат за консультацію лікаря в розмірі 1127,00 грн., а тому відмовляє в задоволенні позову і в цій частині.

Керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: