Номер провадження: 22-ц/813/5549/21
Номер справи місцевого суду: 523/4359/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.02.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря Чепрас А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.10.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у позові до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єфремовим О.C. (далі-приватний нотаріус), відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла належну її квартиру АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 не погодилась із рішенням суду від 09.10.2019 року і в особі представника подала апеляційну скаргу, яка прийнята до провадження апеляційного суду.

16.01.2020 року представник позивачки ОСОБА_1 подав до суду апепляційної інстанції клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Клопотання представника позивачки зазначає:

Відповідачка у відзиві на апеляційну скаргу з особистих міркувань вважає, що у представника позивачки «немає підстав стверджувати про необґрунтованість висновку» та проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, однак, така оцінка відповідачки не відповідає фактичним обставинам справи.

У матеріалах справи і у висновку судово-психіатричної експертизи № 504 від 07.12.2018 року на сторінці 4 є посилання на те, що ОСОБА_3 у 1985 році проходила лікування у стаціонарному відділенні №6 Одеської психіатричної лікарні №2, (а.с.67), а в подальшому, незадовго до смерті, в жовтні 2015 року у неврологічному відділенні MKЛ № 1.

Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 13252 від 01.10.2015 року, ОСОБА_3 була доставлена та госпіталізована до неврологічного відділення МКЛ №1 з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу по геморагічному типу, внаслідок чого 18.10.2015 року настала смерть. Хронічна судинна прогресуюча патологія у гр. ОСОБА_3 , яка встановлена в період її знаходження з 01.10.2015 р. по 18.10.2015 р. у MKЛ №1, могла призвести до хронічної прогресуючої психіатричної патології (при відсутності адекватної терапії). Даний факт суперечить висновкам експертів про нормальний психічний стан ОСОБА_3 (в тому числі на момент складання заповіту).

Крім того, хронічна соматична патологія (в частині судин головного мозку) яка регресує, є у прямому причинному зв`язку та розвитком психіатричного захворювання (судинної деменції з різким порушенням конгніатівно-мнестичних функцій), а внаслідок розвитку гострого порушення мозкового кровообігу і настання смерті ОСОБА_3 .

Сумніви щодо об`єктивності, неупередженості, компетентності експертів з`явилися тоді, коли позивачка ознайомилась з висновком експертів, а її представник провів додаткові консультації з фахівцями у галузі психіатрії та психології. Враховуючи викладене, не можливо з упевненістю виключити те, що запоповідальне розпорядження ОСОБА_3 було оформлено по маревних мотивах або внаслідок її підвищеної сугестивності.

Згідно висновку експертів, ОСОБА_3 , станом на 13.01.2014 року, не страждала на будь-який хронічний, стійкий психічний розлад, функціональними розладами психіки, порушеннями фізіологічних процесів в організмі або іншими хворобливими явищами, у зв`язку з чим була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Не зрозумілим та сумнівним є той факт, що вказавши наявність психічного захворювання ОСОБА_3 майже з 1982 року (на протязі 33 років), смерть від судинної патології мозку, геморагічного типу, наявності інших супутніх захворювань та травм, самотній образ життя, низький соціальний рівень матеріального достатку, відсутність адекватної медикаментозної терапії, все це в сукупності не призвело (або не могло призвести) до погіршення психологічних та психічних змін останньої, та експертами не були враховані інші «хворобливі явища».

В матеріалах цивільної справи є характеристика на ОСОБА_3 від 30.11.2017 року, яка зазначає, що «За час проживання гр. ОСОБА_3 виражала думки маревного характеру, видавала неіснуючі дії за дійсні... ».

Вивчивши матеріали висновку посмертної судово-психіатричної експертизи № 504 від 07.12.2018 року, є усі підстави вважати, що обставини знаходження ОСОБА_3 у МКЛ №1, захворювання що спричинило її смерть та інші обставини стосовно раніше отриманої травми до уваги експертами не були взяті. Крім того, висновки експертизи містять не точності, протиріччя показань свідків та медичної документації.

Представник позивача 09.09.2019 року та 08.10.2019 року подав до суду клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, які суд залишив без задоволення.

В ухвалі від 09.10.2019 року суд зазначив, що підставою про призначення повторної судової психіатричної експертизи є надання рецензії на експертний висновок іншого експерта в галузі судово-психіатричної експертизи, а також, що відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Щодо обґрунтування призначення додаткової експертизи або повторної експертизи, це право позивача наполягати на проведення експертизи. Повторна експертиза призначається у випадку коли виявилися суперечливість встановлених доказів, і її у процесі судового розгляду усунити не вдалося, заперечення експерту були обґрунтованими, а його пояснення та відповіді необґрунтованими в аспекті встановлення спірного факту.

У судове засідання до суду першої інстанції для з`ясування обґрунтованості (або необґрунтованості) висновку ніхто з членів комісії для надання пояснення судом не викликався, а відносно самої експертизи виникають сумніви щодо її об`єктивності.

У ЦПК України та нормативних актах не зазначено таке поняття, як «рецензія експерта» на висновок, тим більш який було виконано групою експертів, тобто суд в ухвалі послався на не існуючу норму права, безпідставно відмовивши у призначенні та проведені повторної судової психіатричної експертизи.

Висновок експертів №504 від 07.12.2018 року слід визнати таким, що є необґрунтованим, суперечить іншим матеріалам справи і викликає сумніви щодо його правильності та об`єктивності.

Є підстави для призначення повторної, посмертної судово-психіатричної експертизи, виконання якої доручити експертам КЗ Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня (м. Львів, вул. Кульпарківська,95) або іншої установи, на вирішення експертів поставити питання: - які захворювання (соматичні, психічні у тому числі), мала про житті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і чи здатні були вони вплинути на її інтелектуальні здібності, можливість правильно оцінювати фати дійсності, розуміти ї дії та контролювати їх?; - чи мала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 можливість розуміти значення своїх дій та керувати ними станом на 13.01.2014 року? - як міг вплинути психічний стан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в момент сприйняття події на правильність сприйняття, запам`ятовування, відтворення фактів при складанні заповіту 13.01.2014 року. Оплату за проведення експертизи в цивільній справі №523/4359/16-ц покласти на позивачку ОСОБА_1 (а.с.138-147 т.2).

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Клопотання представника позивачки про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи задоволенню не підлягає.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ст. 103 ч.1 ЦПК України).

Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі подачі клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи (ст. 105 ч.1 п.2 ЦПК України).

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду (ст. 106 ч.ч.1,2,6 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням представника відповідачки, на підставі ухвали суду від 11.10.2018 року, судом першої інстанції призначена посмертна судово-психіатрична експертиза (а.с.254,255 т.1).

Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів від 07.12.2018 року за № 504, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 13.01.2014 року не страждала на будь-який хронічний, стійкий психічний розлад, функціональними розладами психіки, порушеннями фізіологічних процесів в організмі або іншими хворобливими явищами, у зв`язку із чим була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 1-14 т.2).

Позивачка і її представник вважають висновок експертів від 07.12.2018 року за № 504 не погоджуються з висновком і вважають, що він суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності та об`єктивності.

Обґрунтовуючи необхідність проведення повторної експертизи позивачка і її представник виходять з того, що експерти неправильно оцінили покази свідків та медичну документацію стосовно психічного стану ОСОБА_3 , зокрема, посилаються на рекомендації у книзі «Керівництво по судовій психіатрії», під редакцією академіка АМН СРСР Г.В. Морозова, (Москва, Медицина, 1977 р.) і консультації з психіатрами та психологами.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз) (п.1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом МЮУ 08.10.1998 року №53/5, у редакції Наказу МЮУ від 26.12.2012 року №1950/5, далі-Інструкція).

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Всупереч ст. 106 ч.ч.1,2,6 ЦПК України, клопотання представника позивачки про призначення повторної експертизи не обґрунтовано із посиланням те, що у них наявний висновок експерта, складений на замовлення позивачки, який спростовує висновки судово-психіатричних експертів від 07.12.2018 року за № 504.

Думка позивачки і її представника, які не є спеціалістами в галузі психіатрії із посиланням на рекомендації у книзі «Керівництво по судовій психіатрії», під редакцією академіка АМН СРСР Г.В. Морозова, (Москва, Медицина, 1977 р.), а також консультації зі спеціалістами, у розумінні ч.2 ст. 113 ЦПК України, не є достатньою підставою ставити під сумнів висновок експертів від 07.12.2018 року за № 504, а також для призначення повторної експертизи.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для визнання висновку експертів №504 від 07.12.2018 року таким, що є необґрунтованим, вказаний висновок не суперечить матеріалам справи і не викликає сумнівів щодо його правильності та об`єктивності.

Приймаючи до уваги, що сумніви позивачки і її представника у правильності висновку експертів із посиланням на його недостатню обґрунтованість, а також, що висновок експертів начеб -то суперечить іншим матеріалам справи, за відсутності належних і допустимих доказів про вказані обставини, а також за відсутності доказів істотного порушення процесуальних норм під час призначення експертизи, клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи судом апеляційної інстанції залишається без задоволення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 103, 116-118, 368 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 01.03.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова