Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

за участю

секретаря судового засідання Хорольської І.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник Вікторія Володимирівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник Вікторія Володимирівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 є матір`ю колишнього чоловіка позивача - ОСОБА_7 , шлюб з яким розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2015 року.

Тісних родинних стосунків із ОСОБА_6 позивач не підтримувала після розірвання шлюбу із її сином, спілкувалися досить рідко, здебільшого щодо її онучки - доньки позивача - ОСОБА_8 . У березні місяці 2016 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_9 , змінивши своє прізвище на ОСОБА_10 .

У подальшому, 23 листопада 2018 року ОСОБА_2 разом зі своєю родиною, а саме чоловіком ОСОБА_9 та донькою ОСОБА_8 виїхала проживати до країни Ізраїль.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер колишній чоловік позивача ОСОБА_7 , про що їй повідомила його друга дружина - ОСОБА_11 у телефонному режимі. Дізнавшись про дану обставину, у листопаді місяці позивач прилетіла до України з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_7 в інтересах їх спільної дочки ОСОБА_8 , як її законний представник.

18 листопада 2020 року, за один день до вильоту із України до Ізраїлю, у розмові з ОСОБА_11 позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_6 , її колишньої свекрухи. Того ж дня позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хорішко О.М., де у нотаріальному порядку, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як законний представник, завірила заяву про прийняття спадщини останньою після смерті її баби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вищевказану заяву позивач направила засобами поштового зв`язку до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник Вікторії Володимирівни, оскільки у неї була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_6 . 19 листопада 2020 року позивач повернулася до Ізраїлю.

Позивач не є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивачу також було відомо про наявність у спадкодавиці родичів, спадкоємців за законом, у тому числі такою є її, позивача, дочка ОСОБА_8 , онучка спадкодавиці ОСОБА_6 , від імені та в інтересах якої позивач подала заяву про прийняття спадщини, як тільки їй стало відомо про смерть ОСОБА_6 .

Також, позивачу не було відомо про існування складеного ОСОБА_6 заповіту, у тому числі на її, позивача, користь. Зі спадкодавицею ОСОБА_6 позивач не підтримувала тісних зв`язків, однією сім`єю разом із нею не проживала.

За умови усіх цих обставин позивач усвідомлювала, що вона особисто не може претендувати на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , навіть уявити собі не могла, що її колишня свекруха залишить на її ім`я заповіт на випадок своєї смерті, а отже від свого імені із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк не звернулася, навіть про факт смерті ОСОБА_6 позивач довідалась після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини.

У лютому місяці 2021 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою про визнання права власності звернулася ОСОБА_3 - дружина онука спадкодавиці (справа №179/212/21), де ОСОБА_2 , серед інших, зазначена відповідачем. Після того, як стало відомо про наявність даної цивільної справи, представник ОСОБА_2 у кінці квітня 2021 року ознайомилася із матеріалами цивільної справи, з якої стало відомо, що за свого життя ОСОБА_6 залишила заповіт.

Так, 02.08.2017 року Приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник Вікторією Володимирівною посвідчено заповіт, вчинений від імені ОСОБА_6 , зареєстровано в реєстрі за №1359, згідно якого, на випадок її смерті, вона зробила таке розпорядження, зокрема: земельну ділянку площею 10,1 гектарів фермерського господарства «Вікторія», яка розташована на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, цільове призначення: для ведення фермерського заповідала позивачеві. Інше своє майно ОСОБА_6 , згідно заповіту від 02.08.2017 року заповідала, зокрема: ОСОБА_4 (онук), ОСОБА_3 (дружина онука) та ОСОБА_7 (син, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Після того, як позивачу представником у телефонному режимі було повідомлено про наявність заповіту, враховуючи карантинні обмеження у світі у зв`язку із розповсюдженням захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, що ускладнює можливість перельотів між країнами. ОСОБА_2 за першої ж можливості вилетіла до України, а саме 31 травня 2021 року.

Після чого 04 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник Вікторією Володимирівною із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, постановою нотаріуса відмовлено у його видачі у зв`язку з тим, що нею пропущений строк у шість місяців наданий спадкоємцям ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду.

Тому позивач вимушена звернутися до суду та прохає визначити їй додатковий строк терміном у 2 місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, не заперечувала проти прийняття рішення на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

02.08.2017 року Приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник Вікторією Володимирівною посвідчено заповіт, вчинений від імені ОСОБА_6 , зареєстровано в реєстрі за №1359, згідно якого, на випадок її смерті, вона зробила таке розпорядження, зокрема: земельну ділянку площею 10,1 гектарів фермерського господарства «Вікторія», яка розташована на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, цільове призначення: для ведення фермерського заповідала позивачеві. Інше своє майно ОСОБА_6 , згідно заповіту від 02.08.2017 року заповідала, зокрема: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а. с. 16-17).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 10).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

10 грудня 2019 року до приватного нотаріуса Магдалинівського РНО Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 звернулася ОСОБА_3 (а. с. 47).

10 грудня 2019 року приватному нотаріусу Солодовник В.В. надано заповіт та отримано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, де зазначено про наявність заповіту від 02.08.2017 року (а. с. 49-50, 55-57).

18 лютого 2020 року до приватного нотаріуса Магдалинівського РНО Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_4 (а. с. 67).

26 травня 2020 року до приватного нотаріуса Магдалинівського РНО Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_7 (а. с. 73).

27 листопада 2020 року до приватного нотаріуса Магдалинівського РНО Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті ОСОБА_6 звернулася онука ОСОБА_8 в інтересах якої діяла мати ОСОБА_2 (а. с. 92).

Позивач, 04 червня 2021 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом (а. с. 133) та цього ж дня постановою приватного нотаріуса Солодовник В.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 135).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що позивача не було повідомлено про відкриття спадщини, хоча станом на 10.12.2019 року нотаріусу було відомо про наявність заповіту складеного спадкодавцем.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.09.2020 по справі № 130/2517/18.

Вирішуючи справу, суд враховує наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця нерухомого майна, віддаленість її місця проживання, а також обставину того, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, 04.06.2021 року, та після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії звернулася до суду 23.07.2021 року з даною позовною заявою.

Суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані причини були пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , визначити додатковий строк два місяці після вступу рішення в законну силу, для подання нею заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 грудня 2021 року.

Суддя Т.А.Ковальчук