Провадження № 2/522/4841/21
25 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Кісліної В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Університет-2», про зобов`язання вчинити певні дії, -
21.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Університет-2», в якому просив суд: зобов`язати правління ЖБК «Університет-2» забезпечити проведення загальних зборів власників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати правління ЖБК «Університет-2» надати ОСОБА_1 фінансові звіти за період з 2013 по 2020 рік.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилався на те, що він є членом ЖБК «Університет-2», відповідно до Статуту якого голова правління повинен забезпечувати проведення загальних зборів та надавати для ознайомлення фінансові звіти кооперативу та інформацію про діяльність кооперативу. Однак, голова правління ЖБК «Університет-2» даних положень статуту кооперативу не виконує, проведення загальних зборів не забезпечує, та відмовляється надати для ознайомлення фінансові звіти кооперативу та інформацію про діяльність кооперативу. У зв`язку з наведеним, Позивач звернувся до адвоката, який направив на адресу кооперативу адвокатський запит від 04 липня 2013, відповіді на який отримано не було.
Ухвалою від 29 вересня 2020 року відкрито провадження у справі. Надано Відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач відповіді на позовну заяву не надав. В судове засідання, що мало місце 10 листопада 2020 року Відповідач не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
В судовому засіданні, що мало місце 25 лютого 2021 року Позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити них повністю та надав заяву про проведення судового зсідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 34 статуту ЖБК «Університет-2» від 31 серпня 1995 року, правління житлово-будівельного кооперативу забезпечує складення звіту про фінансово-господарську діяльність кооперативу за минулий рік та фінансово-господарського плану, кошторису прибутків та видатків на поточний рік та надає їх та затвердження загальних зборів членів кооперативу. Пунктом 3 ст. 34 Статуту передбачено, що розпорядження коштами кооперативу здійснюється відповідно до рішення загальних зборів членів кооперативу. Згідно з п.п. 9, 14 ст. 34 Статуту правління кооперативу забезпечує ведення діловодства, бухгалтерського обліку та складання звітності та звітує перед загальними зборами членів кооперативу не рідше одного разу на рік.
Згідно із ч. 5 ст. 137 Житлового кодекс Української РСР житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.
Статтею 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласнику надано право брати участь в управління, одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання, вимагати від статутних органів захисту своїх прав, одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.
З урахуванням цього, Суд не вбачає підстав ставити під сумнів твердження Позивача, зокрема щодо його права як члена житлово-будівельного кооперативу брати участь в управлінні цим кооперативом та одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність кооперативу.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого порушеного права.
Згідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника в разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Відповідач, який є юридичною особою, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Тобто, Відповідачеві має бути відомо про судове провадження проти нього. Однак, Відповідач в судові засідання не з`являвся, відзиву на позовну заяву не надавав, і жодним чином не доводив до суду своєї позиції, і не надавав ніяких доказів.
В даній справі Позивачем надано належні, допустимі, та достатні докази на користь його вимог, а Відповідачем не надано жодних аргументів чи доказів, які спростовували б вимоги Позивача. Таким чином, з урахуванням встановлених ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України основоположних засад цивільного судочинства, таких як рівність сторін, змагальність, та диспозитивність, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 258-259, 263-264, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Університет-2», про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Приморський районний суд міста Одеса або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя

25.02.2021