Справа № 739/49/21
Провадження № 2/739/115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 лютого 2021 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого- судді Іващенка І.К., при секретарі - Шкурат О.Г.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої доньки сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000, 00 грн щомісяця до досягнення нею повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову вказано, що сімейне життя не склалося, вже більше 6 років сторони проживають окремо. В 2014 році між позивачкою та відповідачем була укладена усна угода в якій сторони домовились, що відповідач у добровільному порядку буде сплачувати кошти на утримання спільної дитини. Однак, з липня 2020 року по теперішній час, ОСОБА_2 почав порушувати дану угоду. В зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з цим позовом. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки, на час розгляду справи в суді, відповідач офіційно не працевлаштований просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій формі, в розмірі 2000,00 грн., позивач вважає таку суму посильною для відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи.

Своїм правом на відзив на позовну заяву не скористався.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт чого посвідчено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26 лютого 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції, за актовим записом № 17. Дитина зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Донька знаходиться на утриманні у позивачки.

Відповідач має нерегулярний дохід. Його дохід позволяє надавати матеріальну допомогу своїй неповнолітній дочці ОСОБА_3 .

Зі слів позивачки у відповідача крім доньки інших осіб на утриманні не має.

Положеннями статті 48 та 51 Конституції України проголошено право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї та обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої, другої ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини восьмої ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини відповідно до частини першої ст. 12 вказаного Закону.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

За приписами частини третьої ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частинами першою статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, згідно з частиною другою ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Окрім того, стороною відповідача не спростовано твердження позивача про те, що добровільно матеріальна допомога на утримання доньки не надається та відповідач не взмозі виплачувати суму, яку вимагає позивач.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2395 гривень.

Такий розмір, згідно з положеннями частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, визначається як мінімальний рекомендаційний. Мінімальний гарантований розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Головним критерієм присудження аліментів на утримання дитини є необхідність отримання нею достатнього рівня життя, який забезпечуватиме її гармонійний розвиток: фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний, тому суд вважає за доцільне встановити розмір аліментів вище мінімального гарантованого.

Враховуючи у сукупності встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову - з відповідача підлягають щомісячному стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі розміром 2 000, 00 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою відповідною індексацією, до досягнення нею повноліття.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року, то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої ст. 184 Сімейного кодексу України, підлягає індексації за аналогією закону згідно пункту 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Частиною другою ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що за наявності підстав, визначених цим законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 Сімейного кодексу України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями.

За приписами частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, від сплати якої позивач була звільнена на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а саме сума у розмірі 908 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі обставин, встановлених судом, що мають юридичне значення, та керуючись ст..ст. 3, 8, 21, 48, 51, 52, 55, 57, 129 Конституції України, ст..ст. 177-179, 180-182, 184, 186, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, ст..ст. 3, 10, 11, 16, 30-32 Цивільного кодексу України, ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 1-19, 27, 33, 34, 42-49, 58-62, 76-83, 89-92, 95, 141, 209-216, 227-246, 258, 259, 263-268, 273, 352-354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у грошовій сумі 2000 ( дві тисячі ) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 19.01.2021 та до досягнення дитиною повноліття..

Стягнути з ОСОБА_2 908 грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачкою рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І.К. Іващенко