РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/243/21

Справа № 510/954/20

23.02.2021 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Представник позивачів звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 133,30 кв.м., житловою площею 73,90 кв.м., підсобною площею 59,40 кв.м., прибудови літ. А1, веранди літ. а, прибудови літ. а1, погреба літ. а2, сараю літ. Б, вбиральні літ. В, огорожі № 1-3, споруди № 4,5;

земельну ділянку площею 2,22 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради, масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 діл. № НОМЕР_3 , масив № НОМЕР_4 діл. № НОМЕР_5 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії І-ОД № 051169.

За час життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом.

Сторони є спадкоємцями першої черги за законом спадкового майна ОСОБА_4 . Також спадкоємицею першої черги за законом була мати сторін ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони та ОСОБА_5 не зверталась до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, відмови від спадщини не заявляли.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 жовтня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3498, позивач ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 , Ѕ частку земельної ділянки площею 2,22 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради, масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 діл. № НОМЕР_3 , масив № НОМЕР_4 діл. № НОМЕР_5 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії І-ОД № 051169.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивачі звернулись до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанов від 14 серпня 2019 року та 19 грудня 2020 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивачі у судове засідання не з`явились, від представника позивача, адвоката - Златі Н.С. до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивачів, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позову, в якій також просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 133,30 кв.м., житловою площею 73,90 кв.м., підсобною площею 59,40 кв.м., прибудови літ. А1, веранди літ. а, прибудови літ. а1, погреба літ. а2, сараю літ. Б, вбиральні літ. В, огорожі № 1-3, споруди № 4,5;

земельну ділянку площею 2,22 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради, масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 діл. № НОМЕР_3 , масив № НОМЕР_4 діл. № НОМЕР_5 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії І-ОД № 051169.

За час життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом.

Сторони є спадкоємцями першої черги за законом спадкового майна ОСОБА_4 . Також спадкоємицею першої черги за законом була мати сторін ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони та ОСОБА_5 не зверталась до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, відмови від спадщини не заявляли.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 жовтня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3498, позивач ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_4 , Ѕ частку земельної ділянки площею 2,22 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради, масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 діл. № НОМЕР_3 , масив № НОМЕР_4 діл. № НОМЕР_5 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії І-ОД № 051169.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивачі звернулись до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанов від 14 серпня 2019 року та 19 грудня 2020 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно були втрачені, на теперішній час відновити їх неможливо.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У підтвердження своїх позовних вимог, представник позивачів надала суду копії документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_4 , докази сумісного проживання, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцями.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

Позивачами у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) право власності в порядку спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 133,30 кв.м., житловою площею 73,90 кв.м., підсобною площею 59,40 кв.м., прибудови літ. А1, веранди літ. а, прибудови літ. а1, погреба літ. а2, сараю літ. Б, вбиральні літ. В, огорожі № 1-3, споруди № 4,5.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 2,22 га, яка розташована на території Лиманської сільської ради, масив № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 діл. № НОМЕР_3 , масив № НОМЕР_4 діл. № НОМЕР_5 , цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова