Провадження № 2/554/696/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Коросташова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу запозовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства тепловогогосподарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання

УСТАНОВИВ:

29.12.2018 позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в особі уповноваженого представника звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою АДРЕСА_1 , з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальній сумі 25 908,10 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено позивачем, що відповідачам за адресою АДРЕСА_1 надавалися послуги з теплопостачання.

Відповідачі свої зобовязання щодо сплати за послуги з теплопостачання не виконують належним чином, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.12.2018 р. по 11.08.2020 р. у розмірі 24 837,94 грн. За період з 21.01.2019 р. по 01.09.2020 р., відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 393,61 грн. та 3% річних у розмірі 673,55 грн.

Ухвалою суду від 16.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду 02.02.2021 року відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, прохав відмовити; вказував, що за правовстановлюючими документами співвласником квартири після смерті батька він був лише два дні у період часу з 10.08.2020 року по 12.08.2020 року, а заборгованість нарахована з грудня 2018 року, свідоцтво на право власності на частину квартири він отримав 10.08.2020 року, проживає і проживав він за іншою адресою (а.с.36-46).

Представник позивача 22.02.2021 подала відповідь на відзив, у якій зазначала, що заперечення викладені у відзиві ОСОБА_3 є безпідставними та необґрунтованими (а.с.51-53), зазначала, що фактичне проживання відповідача за іншою адресою не звільняє власника від утримання майна, яке він отримав після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

У судове засідання представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, відзив не надавала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов до суду не надав.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву від 02.02.2021 року про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечив у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві.

Суд, дослідивши письмові заяві по суті справи, зібрані у справі докази, установив наступне.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надаються позивачем уквартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальна опалювальна площа 48,6 кв. м.

Письмового договору з відповідачами з надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою не укладалось між сторонами.

Відсутність укладеного між сторонами договору не спростовує фактичного прийняття споживачем наданих до вказаної квартири послуг теплопостачання; докази відмови у передбаченому законом порядку споживача від отримання таких послуг відсутні.

Відповідно до відомостей Управління реєстрації, наданих на запит суду, установлено, що відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.19); відповідач ОСОБА_1 знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_4 з 27.07.2020 року (а.с. 20); відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_4 з 11.08.2020 року (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 , що встановлено з рішення Київського районного суду м. Полтави від 27.11.2013 року; спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.39).

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 322 ЦК України,власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2020 року продавці ОСОБА_3 та ОСОБА_1 продали, а покупець ОСОБА_5 прийняла у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Одночасно у п.10 вказаного договору продавці зобов`язувалися сплатити заборгованість з комунальних послуг за даною адресою до 01.09.2020 року (а.с.3-4).

Ураховуючи те, що в даному договорі відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не заперечували проти існування заборгованості по комунальним послугам, а квартира перебувала у їх власності, суд не бере до уваги доводи відповідача ОСОБА_3 до уваги, які зазначені у відзиві.

Правовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначаються Житловим Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. № 1198; «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

Послуги з теплопостачання відносяться до житлово-комунальних послуг. Обовязок з укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом покладається на споживача (п. 1 ч. 2 ст. 7 Законом України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з пунктом п`ятим частини третьоїстатті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно дост. 67 ЖК Україниплата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ч.1-4 ст.319 ЦК України, Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за період з 01.12.2018 р. по 11.08.2020 р. утворилась заборгованість по сплаті послуг теплопостачання за вказаною адресою у розмірі 24 837,94 грн.

Згіднозі ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 21.01.2019 р. по 01.09.2020 р., відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у сумі 393,61 грн. та 3% річних у сумі 673,55 грн.

Зі змісту ч. 1ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Беручи до уваги, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 належним чином не здійснювали оплату за послуги позивача з централізованого теплопостачання, що підтверджується розрахунком заборгованості, ураховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , при продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 , визнали заборгованість по комунальним послугам і зобов`язувалися її сплатити до 01.09.2020 року, суд вважає, що позовні в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в солідарному порядку підлягають задоволенню, так як відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Що ж стосується вимог про стягнення заборгованості у солідарному порядку з відповідача ОСОБА_2 , суд вважає, що у задоволенні вимог щодо нього слід відмовити, так як останній не був власником квартири, договору з позивачем не мав, знятий з реєстраційного обліку за адресою надання послуг.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у солідарному порядку підлягає заборгованість у розмірі 25 905,10 грн., як попередніх власників квартири, які зобов`язувалися сплатити заборгованість по комунальним послугам в процесі продажу квартири, судові витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах, а саме по 1 051,00 грн. з кожного.

Керуючись ст. 611, 625 ЦК України, ст. ст. 5-10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 67-68 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства тепловогогосподарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.12.2018 по 11.08.2020 у розмірі 24 837,94 грн., а також за період з 21.01.2019 по 01.09.2020 індекс інфляції у розмірі 393,61 грн. та 3% річних у розмірі 673,55 грн., а всього заборгованість 25 905,10 грн.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір у розмірі 2102,00 грн., а саме по 1 051,00 грн. з кожного.

Сторони у справі:

Позивач - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (Код , адреса м. Полтава, вул. Комарова,2а).

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса: АДРЕСА_4 ).

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко