Справа № 643/3529/21
Провадження № 2-н/643/1130/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання на користь її неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј від заробітку (доходу) матері, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

Розглянувши надані суду матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Згідно з положенням ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Так, відповідно до положень вказаної статті, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються.

Так в порушення зазначеної вимоги, заявником зазначена вимога, яка не відповідає обставинам на яких ці вимоги ґрунтуються.

Заявник просить суд стягнути аліменти з батька ОСОБА_2 , однак, при цьому визначає в прохальній частині стягувати аліменти у розмірі ј від заробітку (доходу) матері. Також, заявник не зазначає, всупереч вимогам ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, у прохальній частині, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, судом встановлено, що заяву подано без додержання вимог, викладених у п. 4 ч. 2 ст.163 ЦПК України тому суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Отже, суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений повторно звернутися із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів після усунення недоліків у прохальній частині заяви, в якій необхідно вказати, що стягувати аліменти заявник просить у розмірі ј від заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 163,165,166, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя - О.О. Олійник