Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який по день смерті проживав в АДРЕСА_1 . Перед смертюОСОБА_4 довго хворів і у зв`язку з цим потребував постійного стороннього догляду і лікування. Відповідачі по справі, діти ОСОБА_4 від першого шлюбу, не допомагали ні в догляді, ні в лікуванні їхнього батька. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги є позивач, як дружина, син ОСОБА_6 та

відповідачі, як доньки. Позивач понесла витрати на лікування, поховання

спадкодавця та облаштування місця поховання (встановлено пам`ятник).

Загальна сума витрачених коштів на поховання, лікування та облаштування

місця поховання складає 66499,99 грн. Всі ці витрати підтверджуються

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , Наведене підтверджено свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (серії НОМЕР_1 , видане 02.05.2018 року Коженицькою сільською радою Білоцерківського району Київської області (а.с.7).

Зі змісту позовної заяви та наданих суду матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 приходився чоловіком позивачу ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - відповідачів у справі .

До матеріалів справи приєднано товарний чек на 23 000 грн. від 15.03.2019р. та розрахунок -замовлення надмогильного пам`ятника, а також, суду надано товарний чек на 9380 грн. від 26.04.2018р. в підтвердження понесених витрат в зв`язку з похованням ОСОБА_4 (а.с.9,10,11).

В підтвердження витрат на лікування ОСОБА_4 позивачем надано рахунок - фактуру № М-0581 від 02.07.2015р. і чек щодо придбаних медичних засобів на суму 1689 грн. (а.с.14,15); товарний чек на 1015, 35 грн.(а.с.16); рахунок на 1020грн. і 3068,40 грн. (а.с.17,18); список медичних препаратів на 2684,49 грн. без будь-яких підтверджень про придбання і оплату (а.с.19); рахунок-фактуру № М-0409 від 21.05.2015р. на суму 1404,15 грн. (а.с.20); оригінали чеків (а.с.21-35), з яких - деякі чеки є нечитабельними, а деякі чеки підтверджують придбання продуктів харчування та інших речей, що не є витратами на лікування та не стосуються предмету спору, наприклад, чеки на аркушах справи 21,23,28.

Загальні витрати на лікування та поховання ОСОБА_4 , згідно наданих позивачем документів, та які позивач просить стягнути з відповідачів - становлять 66499,29 грн.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги суду пояснила, що у 1991 році уклала шлюб з ОСОБА_4 , прожили разом 27 років, мали спільний бюджет, майно. За три роки до смерті, її чоловік тяжко хворів, мав онкологічне захворювання, переніс декілька операцій. Позивач була разом з чоловіком в лікарні, повністю опікувалася його здоров`ям, надавала допомогу. Позивач пояснила, що відповідачі їй не допомагали, одного разу дали батьку в лікарні 1000 гривень та після смерті відповідачі придбали на поминальний обід цукерки, воду і вино. Позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_4 , був інвалідом другої групи, отримував пенсію у розмірі 3500 грн. Позивач зазначає, що фактично понесла значно більші витрати, ніж 66499 грн. на лікування і поховання свого чоловіка, але не збереглися чеки. Позивач пояснила, що звернулася до суду з даним позовом, лише, тому, що відповідачі бажають спадкувати 1/ 2 частину майна ОСОБА_4 , хоча за життя не допомагали своєму батьку і не несли витрати на його поховання.

При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1232 ЦК України, спадкоємці повинні відшкодовувати розумні витрати, які зазнав один з них, або інша особа на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року, під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про поховання та похоронну справу», організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.

За ст. 10 Закону України «Про поховання та похоронну справу», надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 8 цього Кодексу, здійснюється ритуальними службами або за договором суб`єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) роз`яснено, що витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості.

Як було зазначено вище, щодо витрат, понесених позивачем на поховання спадкодавця, суду надано товарний чек №27 від 26.04.2018 р. на суму 9380 грн. за надання ритуальних послуг ФОП ОСОБА_7 (а.с.11). Також, позивач понесла витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, замовлення пам`ятника та оплата його повної вартості підтверджена належними та допустимими у справі доказами, а саме товарним чеком №б/н на суму 23000 грн. за виготовлення надмогильної споруди, та описом виконаних робіт (а.с.9-10).

Відповідно до довідки №47 від 02.05.2018 р., виданою Коженицькою сільською радою - позивач ОСОБА_1 , дійсно, за власний рахунок провела похорони свого чоловіка ОСОБА_4 (а.с.8).

Отже, аналізуючи надані суду докази та, за відсутності будь-яких обґрунтованих заперечень сторони відповідачів, суд вважає, що позов в частині стягнення із відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як спадкоємців першої черги за законом, витрат на поховання ОСОБА_4 , підлягає до задоволення. Однак, є необґрунтованою вимога про стягнення з відповідачів повної вартості таких витрат, оскільки позивач, також, є спадкоємцем щодо майна померлого, а тому розмір витрат 32380 грн. /23 000 + 9380/ підлягає поділу між позивачем та відповідачами в рівних частинах, тобто по 10793,30 грн. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача загальна сума 21586,60 грн.

Вимоги про стягнення витрат на лікування спадкодавця, в розмірі 34119,29 грн., не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_4 був інвалідом другої групи, мав пільги та отримував пенсійне забезпечення, а тому є безпідставним твердженням, що позивач одноособово несла витрати на лікування спадкодавця. Крім того, позивач не надала належних доказів в підтвердження розміру заявлених витрат на лікування. З наданих позивачем чеків із переліком медичних препаратів не можливо встановити, що саме дані ліки потребував ОСОБА_4 , і ці ліки були використанні для його лікування та придбавалися за призначенням лікаря. Суд вважає, що факт наявності у позивача власних коштів та необхідність витрат позивачем на лікування, лише, власних коштів не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи. Крім того, позивач зазначила, що відповідачі частково допомогли ОСОБА_4 , надавши 1000 грн. на лікування.

Як вбачається з постанови Верховного суду Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі №554/1793/15-ц, позивач повинен надати суду докази того, що витрачені на лікування кошти померлого були саме його особистими коштами.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути із відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі по 420,40 грн. з кожного відповідача.

Керуючись Законом України «Про поховання та похоронну справу», ст. 1232 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 350, 354 ЦПК України, суд,-

відповідними накладними та квитанціями. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь зазначені витрати, понесені на лікування та поховання спадкодавця ОСОБА_4 , а також, судові витрати по справі.

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ), в рахунок відшкодування витрат на поховання спадкодавця в сумі 10793 грн. 30 коп. та судові витрати по справі в сумі 420 грн. 40 коп., всього : 11 213 грн. 70 коп. (одинадцять тисяч двісті тринадцять гривень сімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_4 ), зареєстрованої в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_3 ), в рахунок відшкодування витрат на поховання спадкодавця в сумі 10793 грн. 30 коп. та судові витрати по справі в сумі 420 грн. 40 коп., всього : 11 213 грн. 70 коп. (одинадцять тисяч двісті тринадцять гривень сімдесят копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд -якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.03.2021 року.

СуддяО. Я. Ярмола