Провадження № 2/161/4746/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Демчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 20.06.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.12.2018 року.

Посилається на те, що за час перебування у шлюбі ними було придбано майно, а саме: автомобіль «Mitsubishi Grandis», 2006 року випуску, який був зареєстрований за відповідачем.

Вказує, що після розірвання шлюбу вони дійшли згоди щодо розподілу майна та вказаний автомобіль залишився у її користуванні, а вона сплатила відповідачу половину його вартості.

Разом з тим, на даний час відповідач ігнорує її прохання щодо перереєстрації автомобіля за нею, що унеможливлює реалізацію її права на володіння і розпорядження вказаним автомобілем.

У зв`язку з чим, просить визнати за нею право власності на «Mitsubishi Grandis», 2006 року випуску, р.н. НОМЕР_1 .

До початку розгляду справи по суті представник позивача подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач також подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що з 20.06.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюб, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.12.2018 року (а.с. 4).

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що за ОСОБА_2 21.10.2017 року зареєстрований автомобіль «Mitsubishi Grandis», 2006 року випуску, НОМЕР_3 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.2, ч.3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 року (справа № 6-399-цс17).

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що автомобіль «Mitsubishi Grandis», 2006 року випуску є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний під час шлюбу подружжя.

При цьому, суд зважає на ту обставину, що між сторонами досягнута згода щодо поділу майна, однак наявний спір щодо його перереєстрації.

Таким чином, суд вважає за можливе в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спірний автомобіль.

Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1995,44 грн. судового збору, оскільки позивач від його сплати звільнена.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 331 ЦК України, ст. ст. 60, 65, 70 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на автомобіль «Mitsubishi Grandis», легкий універсал-В, 2006 року випуску, VIN-код НОМЕР_5 , р.н. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) в дохід держави 1995 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 44 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 грудня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк