Справа № 464/5167/21
пр.№ 2/464/1507/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/5167/21

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: збільшення розміру аліментів

Обставини справи

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи щ дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, покликаючись на необхідність належного утримання дитини.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою судді від 26 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони проти такого порядку розгляду справи не заперечили.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовної заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення.

Додатково відповідач повідомлявся про розгляд справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відзив на позов відповідачем не подано та клопотання про продовження процесуального строку у зв`язку із карантинними заходами не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Мотиви та висновки суду

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з виконавчим листом № 2-2960/10, виданим Сихівським районного суду м.Львова 18 жовтня 2010 року для примусового виконання рішення від 07 жовтня 2010 року, стягуються з відповідача на користь позивача (прізвище позивача з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » змінено рішенням суду про розірвання шлюбу) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи 20 вересня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

У ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведена норма свідчить, що законом передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Указані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, одержувача аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Так, звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, що є її процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, у підтвердження визначених ч.1 ст.192 СК України обставин: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Доводи позову на необхідність забезпечення матеріальних потреб дитини не є правовою підставою для збільшення розміру аліментів.

З клопотанням про витребування доказів у передбачених законом випадках до суду не зверталась. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, тільки сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України. Неподання відзиву відповідачем не звільняє позивача від тягару доказування та розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Також зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Позиція щодо застосування даної норми права викладена у постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17, від 04 березня 2010 року у справі № 682/3112/18, від 04 листопада 2020 року у справі № 601/858/19. У ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи із наведених норм права та обставин справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням (ст.89 ЦПК України), суд не знайшов підстав для задоволення позову, у зв`язку із чим у задоволенні такого слід відмовити. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду.

Судові витрати

У порядку ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову .

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 23 грудня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО