РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року місто Чернігів

Справа №751/5977/21

Провадження №2/751/1398/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Мірошник В. П.

учасники справи:

преставник позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача адвокат Усова Юлія Олексіївна

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 71 847 грн 78 коп та судового збору.

Вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_2 перебував на обліку як безробітний в Чернігівському міському центрі зайнятості з 06.05.2020 року по 03.02.2021 року, отримував соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

ОСОБА_3 надано статус безробітного 06.05.2020 року як особі з інвалідністю, яка не досягла встановленого законодавством пенсійного віку та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», було встановлено (Акт № 131 від 03.02.2021), що при звернення до Чернігівського міського центру зайнятості для отримання статусу безробітного, відповідач не повідомив, що йому була призначена пенсія за вислугу років, яку він отримував у період з 18.01.2019 року по 04.05.2020 року, а з 05.05.2020 року перейшов на отримання пенсії по інвалідності.

Дані про період отримання ОСОБА_2 пенсії за вислугу років підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 29.01.2021 року № м2500-0307-5/4799.

Оскільки ОСОБА_2 скористався своїм правом на призначення пенсії за вислугу років, то на момент звернення до Чернігівського міського центру зайнятості вже не мав права на отримання статусу безробітного, оскільки не належав до категорії громадян, визначених ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до довідки - розрахунку матеріального забезпечення від 04.02.2021 № 06/521 з 06.05.2020 по 30.01.2020 ОСОБА_3 було нараховано 76724 грн 91 коп допомоги по безробіттю, в тому числі 71847 грн 78 коп виплаченої за період з 06.05.2020 року по 13.01.2021 року.

Лист від 05.02.2021 № 05/555 про необхідність повернення коштів у сумі 71847 грн 78 коп надсилався відповідачу рекомендованим листом. Проте, станом на день подання позовної заяви завдана Чернігівському міському центру зайнятості відповідачем шкода не відшкодована та підлягає поверненню.

01.10.2021 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити (а.с.40-44).

Заперечення обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 перебував на обліку як безробітний в Чернігівському міському центрі зайнятості з 06.05.2020 року по 03.02.2021 року, отримував соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Зазначає, що з боку відповідача не було порушено жодного законодавчого акту, оскільки відповідача у відповідності до акту МСЕК серії 12 ААБ №703703 було визнано інвалідом 2-ої групи внаслідок травми та наслідків, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби з 01.03.2020 року до 01.05.2021 року. Відповідно до заяви від 05.05.2020 року ОСОБА_4 було переведено з пенсії по вислузі років на пенсію по другій групі інвалідності внаслідок травми та наслідків, пов`язаних із виконанням обов`язків військової служби з 05.05.2020 року по 30.04.2021 року. Так, згідно пенсійного матеріалу ГУПФ у Чернігівській області відповідач отримує пенсію по другій групі інвалідності, що не суперечило вимогам ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення». Тобто, відповідач мав право скористатись та скористався своїм правом на призначення йому статусу безробітного, оскільки був інвалідом другої групи, як зазначалось вище.

Крім того, позивач звертався із заявою до органів поліції за фактом вчинення шахрайських дій громадянином ОСОБА_2 , що виразилось у заволодінні чужим майном шляхом обману. Але. в ході досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001088 від 21.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, слідчим дізнавачем вказане кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Постанова про закриття кримінального провадження від 24.05.2021 року у відповідності до ст. ст. 303, 304 оскаржена не була. Тобто, з боку відповідача не було нанесено неправомірними діями шкоди позивачу.

06.10.2021 року Чернігівський міський центр зайнятості подало відповідь на відзив, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.56-58).

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 було надано статус безробітного 06.05.2020 року як особі з інвалідністю, яка не досягла встановленого законодавством пенсійного віку та призначено виплату допомоги по безробіттю.

При реєстрації у центрі зайнятості ОСОБА_2 не повідомив, що вже скористався своїм правом на отримання пенсії за вислугу років, яку він отримував у період з 18.01.2019 по 04.05.2020 року, що впливає на умови надання статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю.

Відповідно до підпункту 3 пункту 23 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018р. № 792, подання заяви про надання статусу безробітного особою, яка не зазначена у ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» є підставою для відмови у наданні статусу безробітного.

Оскільки ОСОБА_2 вже скористався правом на призначення пенсії за вислугу років, то на момент звернення до Чернігівського міського центру зайнятості вже не мав права на отримання статусу безробітного, оскільки не належав до категорії громадян, визначених частиною 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення».

Відсутність у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України не звільняє його від цивільно-правової відповідальності та обов`язку повернути виплачену допомогу по безробіттю відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.08.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У вступному слові представник позивача ОСОБА_1 пояснив, що відповідач ОСОБА_2 не повідомляв Чернігівському міському центру зайнятості , що він скористався своїм правом на пенсію за віком, у заяві він зазначав, що не отримує пенсію за вислугою. Таку заяву він подавав в той час, коли у зв`язку із карантином прийом громадян не здійснювався. Бланки заяв знаходились при вході в приміщення центру, зразки заяв були на стенді. Документи відповідачем були подані пізніше інспектору. Центр зайнятості по обміну інформацією із Пенсійним фондом дізнався про отримання ОСОБА_2 пенсії за вислугу років.

У вступному слові представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що на момент подачі заяви про отримання статусу безробітного відповідач отримував пенсію по інвалідності. До заяви він долучив документи, в тому числі і трудову книжку, з якої вбачається що звільнився за вислугою років. У діях відповідача не було умислу, та введення позивача в оману. Позивач сам допустив помилки.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

05.05.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с.8, 9).

Відповідно до персональної картки № 00002 від 06.05.2020 року останнім видом зайнятості ОСОБА_2 зазначає посаду начальника гаража АТ «БУДІНДУСТРІЯ». Дата припинення останнього виду зайнятості 31.03.2020 року (а.с.6).

Із витягу із наказів Чернігівського міського центру зайнятості про прийняття рішення по особі: ОСОБА_2 ПК № 00002 від 06.05.2020 року вбачається, що статус безробітного ОСОБА_3 надано згідно із наказом від 06.05.2020 року № НТ200506, з 06.05.2020 року по 30.04.2021 року призначено допомогу по безробіттю та затверджено розпочати виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 22 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 06.05.2020 року.

Згідно із наказом Чернігівського міського центру зайнятості від 03.02.2021 року № НТ210203 затверджено припинити виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 31.01.2021 року.

Згідно із наказом Чернігівського міського центру зайнятості від 04.02.2021 року № НТ210204 затверджено припинити реєстрацію безробітних у зв`язку з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття на надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації відповідно до абзацу 18 пп1 п. 30 Порядку, з 03.02.2021 року.

Згідно із наказом Чернігівського міського центру зайнятості від 04.02.2021 року № НТ210204 затверджено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 06.05.2020 року по 30.01.2021 року у розмірі 76724 грн 91 коп (а.с.7).

29.01.2021 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області листом № 2500-0307-5/4799 повідомило Чернігівський міський центр зайнятості, що ОСОБА_2 з 05.05.2020 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 05.05.2020 року по теперішній час отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 18.01.2019 року по 04.05.2020 року ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.12).

Згідно із актом Чернігівського міського центру зайнятості № 131 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Закону України «Про зайнятість населення» від 03.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по інвалідності з 05.05.2020, з 18.01.2019 року по 04.05.2020 отримував пенсію за вислугу років, про що своєчасно не повідомив Чернігівський міський центр зайнятості, чим порушив вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.23).

Відповідно до довідки розрахунку матеріального забезпечення від 04.02.2021 року № 06/521 за період з 06.05.2020 року по 30.01.2021 року ОСОБА_3 було нараховано 76724 грн 91 коп допомоги по безробіттю, у тому числі виплачено за період з 06.05.2020 року по 13.01.2021 рік допомогу по безробіттю в сумі 71847 грн 78 коп, яка підлягає поверненню відповідачем (а.с.24).

Відповідно до наказу директора Чернігівського міського центру зайнятості С. Серба «Про відшкодування коштів» від 05.02.2021 року № 35 заступнику директора ОСОБА_5 вжити заходи по поверненню ОСОБА_2 76724 грн 91 коп допомоги по безробіттю, нарахованої за період з 06.05.2020 року по 30.01.2021 року, в тому числі 71847 грн 78 коп, виплаченої за період з 06.05.2020 року по 13.01.2021 року (а.с.25).

Згідно із листом № 05/555 від 05.02.2021 року Чернігівського міського центру зайнятості ОСОБА_2 запропоновано добровільно повернути отримані кошти у сумі 71847 грн 78 коп (а.с.26).

21.04.2021 року Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до ВД ЧРУП ГУНП в Чернігівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача ВД ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Шайхеєвої Н.В. від 24.05.2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001088 від 21.04.2021 року закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 09.11.2021 року, ОСОБА_3 з 18.01.2019 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших» по 04.05.2020 року.

Згідно із випискою з акту огляду медико-соціально експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 493547 ОСОБА_3 встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з 13.02.2019 року по 28.02.2020 року.

Згідно із випискою з акту огляду медико-соціально експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 703703 ОСОБА_3 встановлена друга група інвалідності, внаслідок травми та її наслідків, пов`язаних з виконанням службових обов`язків , з 01.03.2020 року по 30.04.2021 року.

Згідно з випискою з акту огляду медико-соціально експертною комісією до довідки серії 12 ААБ № 095967 ОСОБА_3 продовжена друга група інвалідності, внаслідок травми та її наслідків, пов`язаних з виконанням службових обов`язків, з 27.04.2021 року по 30.04.2024 року.

Згідно із заявою ОСОБА_2 , поданої до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 05.05.2020 року, ОСОБА_2 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших» по 05.05.2020 року, яку він отримує по теперішній час (а.с.68).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Норма п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначає, що безробіття це соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування, а безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 06.05.2020 року надано статус безробітного, як особі з інвалідністю, яка не досягла встановленого законодавством пенсійного віку та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на вільно обрану зайнятість. Зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не оборонених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та абз. 14 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу від 19.09.2018 № 792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня досягнення встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку або призначення пенсії за віком на пільгових умовах чи за вислугу років.

Відповідно до пп. 2 п. 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 06.04.2020 № 624, виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» слідує, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» вбачається, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

З 03.02.2021 року реєстрація ОСОБА_2 у Чернігівському місцевому центрі зайнятості була припинена у зв`язку із встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації відповідно до абзацу 18 пп1 п. 30 Порядку.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області, ОСОБА_2 з 05.05.2020 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 18.01.2019 року п 04.05.2020 року ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою ВД ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 24.05.2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001088 від 21.04.2021 року закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Зміст п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначає, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Аналіз зазначеної норми законодавства дає підстави вважати, що законодавець передбачає правову можливість припинення відповідних виплат, а не їх повернення за раніше виплачений період.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

У відповідності до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Указані правовідносини регулюються також статтями 1212 та 1215 ЦК України, відповідно до яких визначено загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, а також умови повернення безпідставно набутого майна.

За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних правових норм, викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 757/17820/17-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновків, що відповідно до статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно із частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула право на майно без відповідних правових підстав.

Аналогічні висновки Верховний Суд висловив у справах № 581/688/16-ц, рішення 25 квітня 2019 року та № 341/1436/16-ц від 07 червня 2018 року.

У справі № 127/3669/17-ц від 3 вересня 2018 року Верховний Суд погодився з висновками місцевого суду та суду апеляційної інстанції, які відмовляючи у задоволенні позовних вимог обґрунтовано виходили із того, що на день звернення безробітного до Ленінської районної служби зайнятості м. Вінниці пенсія за вислугу років ним не отримувалась, що вказує на відсутність недобросовісності дій з боку відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на день звернення ОСОБА_2 до Чернігівського міського центра зайнятості пенсія за вислугу років ним не отримувалась, з 05.05.2020 року він отримував пенсію по інвалідності, що вказує на відсутність недобросовісності дій з боку відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 255, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 6 грудня 2021 року.

Позивач : Чернігівський міський центр зайнятості (вул. Попуренка,14 м. Чернігів, 14017, код ЄДРПОУ- 21395273)

Відповідач: ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя С. М. Ченцова