Справа № 419/381/21
Провадження № 6/419/12/2021
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 лютого 2021 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Глазкова Ю.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС», в інтересах якого діє представник адвокат Єлисеєв Євген Вікторович, про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС», в інтересах якого діє представник адвокат Єлисеєв Є.В., звернулось до Новоайдарського районного суду Луганської області з даною заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача з Публічного акціонерного товариства «КРЕДИТПРОБАНК» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС» з примусового виконання рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 12.08.2009 року у справі № 2-284/09.

Перевіривши матеріали поданої заяви, суд вважає, що її необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», заяви (подання) мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно частини 3 цієж статті позовна заява повинна містити:1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зі змісту заяви вбачається, що вона не відповідає вимогам ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах врегульовані розділом VІ ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Водночас в поданій заяві не визначено сторін виконавчого провадження, якими є стягувач та боржник, у зв`язку з чим заявнику необхідно зазначити сторін виконавчого провадження та інших заінтересованих осіб (за наявності) та зазначити повний об`єм відомостей згідно з вимогами ч.3 ст. 175 ЦПК України.

За приписами ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, з аналізу наведеної норми закону вбачається, що необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування виконавчого документу на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі - відповідна заява може бути подана до відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

У ч. 5 ст. 177 ЦПК України зазначається, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За вимогами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Разом з тим, звертаючись до суду з даною заявою, заявник в порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України не надав доказів на підтвердження наявності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, виконавчого листа на виконання судового рішення, не надав належних доказів того чи є відкрите виконавче провадження.

Також заявником не надано доказів на підтвердження виконання п. 3 договору про відступлення прав вимоги №2305/К/1 від 16.09.2020 року щодо повідомлення боржників про відступлення прав вимоги; не надано належних доказів переходу прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта банк» (вказаний документ разом з додатком неможливо дослідити, оскільки вони є нечитаємими, що унеможливлює встановити суду умови укладення договору, відсутні докази виконання даного договору оплати його купівельної ціни, а також договір та додаток не засвідчені належним чином у відповідності до ст. 95 ЦПК України).

Невиконання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності зі ст. 185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне вказану заяву залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову (заяви) в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. 83, 95, 175, 177, 185, 442 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЮНІКО ФІНАНС», в інтересах якого діє представник адвокат Єлисеєв Євген Вікторович, про заміну сторони виконавчого провадження - залишити без руху, надавши заявнику та його представнику строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику та його представнику, що у випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. О. Глазкова