Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 463/4588/20

провадження № 61-16454ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської радина постанову Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій.

Позов обґрунтовано тим, що під час проходження ОСОБА_2 військової служби у Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України отримав службове житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1 та в яку вселився на підставі ордеру від 11 лютого 2012 року № 000369. ОСОБА_1 вважав, що вселившись у дану квартиру із сім`єю та зареєструвавшись у вказаному службовому житлі він не втратив право користування вказаним житлом, а тому і не втратив права змінювати реєстрацію місця проживання.

Вказував, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 19 березня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою службового приміщення отриманого у законний спосіб у квартирі АДРЕСА_1 і права користування якою, останній не позбавлений.

Зазначав, що 11 жовтня 2019 року отримав лист від відповідача, яким його повідомлено про прийняття рішення про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою службового житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 .

На адвокатський запит до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, а також до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради надано копію документів, на підставі яких прийнято рішення про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . Так, у висновку Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області за результатами перевірки щодо законності дій працівників Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради при реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_1 від 01 жовтня 2019 року зазначено, що реєстрація проведена з порушенням чинного законодавства, оскільки здійснено реєстрацію без дозволу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, що не відповідає приписам статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Вважав, що скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , яке проведено на підставі висновку Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 01 жовтня 2019 року є необґрунтованим та здійснено неуповноваженим органом.

Крім того, позивач вказував, що відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України не втратив право користування вказаним житловим приміщенням і рішення суду про визнання ОСОБА_1 втратившим право користування вказаним житлом не ухвалювалося, а тому із огляду на свободу пересування та вільний вибір місця проживання ОСОБА_1 має право у будь який час змінювати реєстрацію місця проживання у тому числі для реалізації своїх виборчих та житлових прав.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Каверіна С. М. задоволено. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради відновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою.

16 листопада 2021 року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. У касаційній скарзі заявник зазначив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року касаційну скаргу Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради залишено без руху для усунення недоліків, а саме для надання нової редакції касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження.

У грудні 2021 року Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради подала до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій підставою касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм статей 107, 118, 124 Житлового кодексу України та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування зазначених норм (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Враховуючи, що заявник усунув недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом із касаційною скаргою заявник подав клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, яке обґрунтовано тим, що скориставшись своїм правом на поновлення реєстрації місця проживання поворот виконання судового рішення, у випадку скасування Верховним Судом постанови апеляційного суду, буде неможливий, оскільки спір стосується немайнових прав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України, за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, оскільки наведені у клопотанні доводи не містять достатніх підстав для зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, у задоволенні такої заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій, за касаційною скаргою Личаківської районної адміністрації Львівської міської радина постанову Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року.

В задоволенні клопотання Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак