Справа № 489/4949/21
Номер провадження 2/489/2282/21
РІШЕННЯ
Іменем України

22 грудня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ревицької Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку

встановив
У липні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/5 частки з усіх видів доходу відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що з 2019 до початку 2021 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Відносини між сторонами припинено з березня 2021 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Малолітній син проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача. Ніяких угод про сплату аліментів між сторонами не укладалось. Також, позивач зазначає, що відповідач знаходиться в працездатному віці, не має вад здоров`я та інших утриманців, крім малолітнього сина, працює водієм в в/ч НОМЕР_1 , отримує офіційний дохід.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 подали заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі та розглянути за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив листа в якому проти позову заперечував. Вважає, що він не є батьком дитини, також вказав, що дружина працює неофіційно, тобто має дохід, отримує субсидію.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі чоловіка в утриманні дружини до досягнення дитиною трирічного віку шляхом стягнення аліментів.

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що з 2019 до початку 2021 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 позивач та відповідач мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.06.2021 позивачем до Ленінського районного суду м. Миколаєва подано заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 91 Сімейного кодексу України (далі-СК України) передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застосування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, військовослужбовцем, який отримує грошове забезпечення від держави.

Відповідач, вказуючи на те, що він не є батьком дитини, не надав доказів звернення до суду з позовом про оспорювання батьківства або судове рішення про це.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, суддя вважає необхідним стягнути аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/5 частини від доходу відповідача.

Оскільки позивач подав позов 29 липня 2021 року, суддя прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 29 липня 2021 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суддя

вирішив
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на її утримання, починаючи з 29 липня 2021 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку в розмірі 1/5 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Повний текст рішення складено 22.12.2021.

Суддя В. В. Кокорєв