Справа № 457/1545/21
провадження №2-з/457/17/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 грудня 2021 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Грицьківа В.Т.,

з участю секретаря Ринди О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Трускавці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 16.12.2021 року звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з заявою про забезпечення позову до подання позову про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов`язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3ст. 154 ЦПК України).

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд враховує обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, який заявниця має намір подати, а також порушення прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що дана заява про забезпечення позову подається до подачі позовної заяви про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що 03 вересня 2005 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєструвано у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №134, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , яка знаходиться в матеріалах справи.

У шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали два транспортних засоби: легковий автомобіль марки МАZDА модель СХ-7, тип загальний універсал-8, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, колір червоний; мотоцикл марки SKYBIKE модель RУ150Т-9, тип загальний моторолер-А, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , колір червоний.

Протягом останнього року на адресу заявниці почали надходити листи від різноманітних фінансових компаній з вимогами до ОСОБА_2 про сплату кредитів.

Крім того ОСОБА_2 позичав неодноразово кошти у фізичних осіб і у заявниці зокрема. Всі ці гроші не йшли на благо сім`ї, а виключно на особисті потреби відповідача - розваги, поїздки, грошові подарунки іншим жінкам.

02 червня 2021 року ОСОБА_2 уклав договір застави транспортного засобу легкового автомобіля марки МАZDА модель СХ-7 д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску. Заставодержателем виступила фінансова компанія ТзОВ «Фінансова компанія «Просто Мані». Договір застави забезпечував виконання Заставодавцем зобов`язань за Договором надання коштів у позику від 02.06.2021 року, згідно якого Відповідач отримав суму позики в розмірі 90 000 грн.

ОСОБА_2 вважає, що транспортні засоби належать тільки йому і вона не має на них права, оскільки він є титульним власником цих транспортних засобів.

Оскільки згоди дружини на перереєстрацію транспортного засобу при продажу автомобіля не вимагається у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998 року №1338, то чином заявниця може бути позбавлена права власності на транспортні засоби.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки МАZDА модель СХ-7, тип загальний універсал-8, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, колір червоний та мотоцикл марки SKYBIKE модель RУ150Т-9, тип загальний моторолер-А, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , колір червоний.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В. Т. Грицьків