ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Херсон

справа № 665/669/20

провадження № 22-ц/819/473/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарПлохотніченко А.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області у складі судді Пилипенко І.О. від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після смерті спадкодавця право на спадщину заявили його дружина - ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 .

Протягом шести місяців вона не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини та пропустила цей строк із поважної причини, оскільки за станом здоров`я є інвалідом ІІ групи безстроково, має захворювання через яке постійно проходить як амбулаторне, так і стаціонарне лікування.

Посилаючись на викладене, просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 тривалістю у три місяці.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що довготривале лікування є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність передбачених законом підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що , що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, правовстановлюючі документи на які у позивачки відсутні.

Своє право на спадщину заявили дружина спадкодавця - ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_4 .

Чаплинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №196/2019.

З листа державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори від 27.04.2020 року за №377/01-16, який адресовано ОСОБА_1 , вбачається, що остання пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому їй рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до виписки із акту медичного освідування від 25.11.1991 року ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності загальне захворювання.

Із епікризу №01320 від 22.04.2019 року, виданого комунальним закладом «Херсонський обласний госпіталь інвалідів та ветеранів війни» Херсонської обласної ради слідує, що ОСОБА_1 проходила планове лікування та обстеження в неврологічному відділенні з 22.04.2019 року по 13.05.2019 року, діагноз ДДЗХ розповсюджений переважно поперекового та шийного відділів хребта з больовим та м`язові тонічним синдромом, помірним порушенням функції рухів. ДЕ ІІ ст. змішаного ґенезу з цефалогічним синдромом.

Із епікризу №00661 від 28.02.2020 року, виданого комунальним закладом «Херсонський обласний госпіталь інвалідів та ветеранів війни» Херсонської обласної ради слідує, що ОСОБА_1 , 1941 року народження проходила лікування в терапевтичному відділенні з 28.02.2020 року по 14.03.2020 року, відповідно до історії хвороби вважає себе хворою останні 20-25 років, погіршення стану здоров`я відмічає останній місяць. Діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, кризова течія, первинний генералізований поліостеоартроз великих суглобів.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано роз`яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, обґрунтовано виходив із того, що позивач у передбачений частиною першою статті 1270 ЦК України строк не подала заяву про прийняття спадщини, а її доводи щодо поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини не є такими, які б свідчили про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємця щодо подання у передбачений законом термін заяви про прийняття спадщини.

Зазначені висновки відповідають установленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, цих висновків не спростовують.

Окрім того, позивачка була обізнана про смерть сина, а наявність інвалідності на момент відкриття спадщини не є поважною причиною пропуску строку на її прийняття.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, а тому підлягають відхиленню.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення без змін відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21жовтня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року

Суддя Т.Г. Чорна