Провадження № 4-с/760/213/21
У Х В А Л А

29 жовтня 2021 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кушнір С.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АУЗ Факоринг», Акціонерне товариство «КБ «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2021 р. до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), заінтересовані особи: ТОВ «АУЗ Факоринг», АТ «КБ «ПриватБанк», ТОВ «Вердикт Фінанс», у якій заявник просить:

- зобов`язати уповноважених осіб Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт з майна ОСОБА_1 який було накладено згідно постанови ВП №42615456 від 24.03.2014, постанови ВП №44311476 від 08.08.2014, та постанови ВП №44663784 від 09.09.2014.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 22.10.2021 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Відповідно п. 13 до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Розділом VII та ст. 447 ЦПК України не визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Єдиною статтею ЦПК України, яка визначає форму та зміст заяви є стаття 175 ЦПК України, в якій визначено форму та зміст позовної заяви.

Оскільки в розділі VII ЦПК України не визначено форму та зміст скарги, слід застосувати аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Вивченням матеріалів вказаної скарги встановлено, що вони не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня (ч. 1, 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі з`ясовано, що скарга не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не зазначено зміст вимог скарги: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, порядок розгляду скарг на дії та/або бездіяльність державного чи приватного виконавця врегульовано положеннями ст.ст. 447-453 ЦПК України.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, у скарзі заявник може просити: визнати дії/бездіяльність державного чи приватного виконавця незаконними, у зв`язку з чим скасувати конкретні постанови такого виконавця.

У зв`язку з наведеним, заявнику необхідно конкретизувати зміст вимог скарги на дії/бездіяльність державного виконавця, яка б відповідала вимогам чинного законодавства; належним чином викласти обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; а також надати відповідні докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга ОСОБА_1 не містить і належного суб`єктного складу, який має бути зазначений при поданні до суду скарги в порядку ст. 447 ЦПК України. Так, не залучений до участі державний виконавець, дії якого оскаржуються .

Заявником не надано суду підтвердження про те, що справа розглядалась Солом`янським районним судом м. Києва, а саме: не надано копію рішення та копію постанови про накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку з наведеним, заявнику необхідно конкретизувати зміст вимог скарги на дії/бездіяльність державного виконавця, яка б відповідала вимогам чинного законодавства; належним чином викласти обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; а також надати відповідні докази; зазначити належний суб`єктний склад учасників справи, який має бути вказаний при поданні скарги в порядку ст. 447 ЦПК України; надати копію скарги та додані до неї додатки відповідно до кількості залучених учасників справи.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову скаргу необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процессу (для стягувача та державного виконавця, дії якого оскаржуються).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що скарга повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260, 447-450 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АУЗ Факоринг», Акціонерне товариство «КБ «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків на протязі десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подання нової скарги з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.