Ухвала

24 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 379/138/21

провадження № 61-17309ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-182/2004 від 07 травня 2004 року.

Заяву обґрунтовувала тим, що ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 02 лютого 2021 року у справі № 379/673/20 було закрито виконавче провадження по заочному рішенню Таращанського районного суду Київської області від 24 листопада 2008 року, а виконавчий лист у справі № 2-182/2004 від 07 травня 2004 року було втрачено.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого

2021 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Видано ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа за рішенням Таращанського районного суду Київської області від 07 травня 2004 року у справі № 2-182/2004р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця, починаючи з 09 квітня 2004 року до досягнення ними повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян в місяць на кожну дитину.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого

2021 року залишено без змін.

У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 07 вересня 2021 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2021 року касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду усунуто недоліки касаційної скарги.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону Закон України «Про виконавче провадження» пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно з частиною третьою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Судами встановлено, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 07 травня 2004 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця, починаючи з 09 квітня 2004 року до досягнення ними повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян в місяць на кожну дитину.

Згідно супровідного листа від 07 травня 2004 року на адресу ОСОБА_2 судом було направлено виконавчий лист про стягнення аліментів. Доказів отримання виконавчого листа матеріали справи не містять.

У 2008 році ОСОБА_2 повторно звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, що також є підтвердженням відсутності у заявника виконавчого листа, виданого судом 07 травня

2004 року.

Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області

від 24 листопада 2008 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи з 31 жовтня 2008 року до досягнення ними повноліття, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян в місяць на кожну дитину (справа 2-743/2008).

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 29 грудня 2020 року заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 листопада 2008 року скасоване і провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів закрито ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 02 лютого 2021 року на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

На примусовому виконанні Солом`янського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває дублікат виконавчого листа № 2-743/2008, який виданий на підставі заочного рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 листопада 2008 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що виконавчий лист, виданий у справі

№ 2-182/2004, на виконанні не перебував та не перебуває, строк його виконання не закінчився, а рішення суду підлягає виконанню.

Посилання ОСОБА_1 на те, що у разі видачі дубліката виконавчого листа по справі № 2-182/2004, виникне ситуація, що виконавчі дії будуть проводитися по двох виконавчих листах про стягнення аліментів, так як на примусовому виконанні у Солом`янському РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 (виконавче провадження № 60732573), є необґрунтованими, оскільки зазначене заочне рішення Таращанського районного суду Київської області було скасоване ухвалою Ставищенського районного суду Київської області

від 29 грудня 2020 року, а ухвалою цього ж суду від 02 лютого 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів закрито.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, виконавче провадження, відкрите на виконання дублікату виконавчого листа № 2-743/2008, виданого на підставі заочного рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 листопада 2008 року, підлягає закінченню, що виключає проведення виконавчих дій за двома виконавчими документами.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що

ОСОБА_2 було зазначено об`єктивні причини та обставини, надано відповідні докази на підтвердження підстав видачі дубліката виконавчого документа згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 07 травня 2004 року.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, якими вирішено питання про видачу дубліката виконавчого документа, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вищенаведених положень ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітейвідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович