печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

за участі секретаря судових засідань Брачун О. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В :

Позиція сторін у справі
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу та спільного проживання мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Позивач утримує доньку, але задовольнити всі необхідні потреби у придбанні одягу, їжі, відпочинку, оздоровлення, духовного розвитку не може, а тому бажає стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Також позивач вважала за можливе стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Відзив на позов не надходив.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині аліментів на дитину визнав, в іншій частині заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.

Процесуальні дії
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08 червня 2018 року серія НОМЕР_1 .

Згідно із свідоцтвом про народження від 09 червня 2018 року серія НОМЕР_2 сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 2734.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін
У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В судовому засіданні надав суду копію виконавчого листа у справі № 2/151/84/14 про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше на одну дитину, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 березня 2014 року і до досягнення ними повноліття.

Відповідач повідомив, що працює у військовій частині НОМЕР_3 та з урахуванням утриманих аліментів отримує на руки дохід приблизно у розмірі 4 000, 00 грн.

У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону а також виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, враховуючи приписи частини четвертої статті 206 ЦПК України та факт визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на дитину, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2020 року і до повноліття доньки, що буде бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини другої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, та враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з останнього аліментів на утримання позивача у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) до виповнення дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), до виповнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2020 року і до повноліття доньки.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000, 00 грн. в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлено 01 березня 2021 року.

Суддя С. В. Вовк