РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 (надалі відповідач) про збільшення розміру аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у сумі по 2500 грн. 00 коп. на кожного з них, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовну заяву мотивує тим, що 09 серпня 2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2020 року, яке набрало законної сили 22 квітня 2020 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 1000 грн. 00 коп. на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час вона сама виховує та утримує їх з відповідачем неповнолітніх дітей. При цьому сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, забезпечення належного рівня їх життя, оскільки за цей час значно зросли ціни на споживчі товари, діти підросли, а тому, відповідно, зросли і витрати на них. В силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. У поточному році їх старший син закінчив навчальний дошкільний заклад, на проведення випускного вечора в садочку нею було витрачено 2 700 грн. 00 коп. За результатами проведення зборів батьківського комітету, на ремонт садочка нею було витрачено за 2 роки на 1 дитину 1 500 грн. 00 коп., на фонд садочка за 2 дітей було витрачено 1200 грн. 00 коп. Крім того, в поточному ропі старший син йде до школи в перший клас. Чимало коштів потрібно для придбання шкільного приладдя, нового одягу і таке інше. Їй відомо, що після розірвання шлюбу відповідач двічі перебував за кордоном на заробітках. Також їздить на відпочинок, про що свідчать його світлини у соціальних мережах, що вказує на те, що в нього покращився матеріальний стан і він може сплачувати аліменти в більшому розмірі, чим визначено вищевказаним рішенням суду. Також відповідач є цілком здоровою людиною, на утриманні інших осіб немає.

13 серпня 2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки визначений судом розмір аліментів дає можливість забезпечити потреби дитини, так як визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1 000 грн. 00 коп. суд зазначив, що їх розмір не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, і тому зі зміною прожитого мінімуму відповідно розмір аліментів, що стягується із нього постійно збільшується. При цьому, у разі понесення додаткових витрат на дітей, позивач звертається до суду про їх стягнення. Доказів, які підтверджують настання після ухвалення судового рішення обставин, з якими закон пов`язує зміну аліментів у бік їх збільшення позивачем не надано, тому позовні вимоги безпідставні. Таким чином, вважає, що правових підстав для збільшення розміру аліментів немає, так як всі обставини були враховані при винесені судового рішення і не змінилися, і його матеріальний стан не покращився. При цьому розмір аліментів, що стягується із нього на користь позивача та з урахуванням її обов`язку як матері забезпечувати дітей, є достатнім для належного утримання дітей, так як в сукупності відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому законом.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити. При цьому, відповідач вказав, що борг по аліментам ним сплачений в повному обсязі і він виїжджав за кордон на заробітки саме в зв`язку з необхідністю сплатити цей борг. На даний час він ніде не працює, на утриманні інших осіб не має.

Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2013 року.

Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 відповідно.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2020 року в справі №569/17318/19, яке набрало законної сили 22 квітня 2020 року, шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 11 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів .

Як вбачається із матеріалів справи визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2020 року розмір аліментів є меншим, ніж встановлений у ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 грудня 2021 року складає 2100 гривень, а для дитини віком від 6 до 18 років - 2618 гривень, тому мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 1050 гривень, а на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 1309 грн. - 50 відсотків прожиткового мінімуму.

ОСОБА_3 є молодою, працездатною особою, однак не працевлаштований. Обставин, які б перешкоджали виконанню відповідачем своїх батьківських обов`язку судом не встановлено.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), з урахуванням правил ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про необхідність збільшення розміру щомісячних аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 000 грн. 00 коп. до 1 309 грн. 00 коп. на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1 050 грн. 00 коп. на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дітей в більшому розмірі, як і доказів достатності заробітку (доходу) платника аліментів для стягнення мінімального рекомендованого розміру аліментів, позивач суду не надала. Подані позивачем квитанції на підтвердження понесення витрат на утримання дітей, зокрема на придбання ліків, оплату за харчування в освітніх закладах, за освітні послуги, в сукупності по кожному місяцю не перевищують розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей. При цьому, суд зауважує, що в частині квитанції не вказано призначення платежу, а лише зазначено про переведення коштів на рахунки інших осіб, а тому встановити, яке саме було призначення відповідних платежів неможливо. Крім того, витрати на розвиток дитини, не є підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки такі витрати, в тому числі і на лікування, мають характер додаткових витрат, що є підставою для звернення до суду із позовом у порядку статті 185 СК України, і як вбачається з рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2021 року в справі №569/21447/20, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуті додаткові витрати на дітей у розмірі 1 389 грн. 15 коп., які були понесені нею на освітні послуги, на харчування в освітніх закладах, тобто позивач обізнана з таким обов`язком відповідача і зверталася до суду про стягнення з нього додаткових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про збільшення розміру аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 180-183, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання їх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2020 року в справі №569/17318/19 у розмірі по 1 000 гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання їхньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 309 (одна тисяча триста дев`ять) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання їхньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 24 грудня 2021 року.

Суддя О.О. Першко