Єдиний унікальний номер 725/924/21
Номер провадження 2-н/725/30/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Нестеренко Є.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до їх повноліття з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2021 року до суду надійшла вищевказана заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

02.03.2021 року до суду надійшли відомості відділу ведення реєстру територіальної громади м. Чернівці щодо зареєстрованого місця проживання боржника.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень, викладених в п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Матеріалами справи встановлено, що звертаючись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 в обґрунтування вимог заяви не долучено будь-яких доказів, що підтверджують факт спільного проживання з неповнолітнім дітьми та перебування останніх на її утриманні. Більше того із матеріалів заяви вбачається, що стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_3 проживають та зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Окрім цього звертаючись із даною заявою стягувач просить суд винести судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до їх повноліття з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з вище викладеного, судом вбачається, що стягувачем заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам п. 4 ч.1 ст. 161 цього Кодексу, оскільки вона просить суд видати наказ про стягнення розміру аліментів, які повинні бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в свою чергу , положення п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України передбачає видачу судом наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, тобто в цій нормі права не закріплено прив`язки до мінімальної межі розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Більше того представником заявника не надано суду доказів того, що сума стягнення з боржника у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) не буде перевищувати десять прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Згідно п.1, 3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити стягувачу, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 163- 166, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити представнику заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до їх повноліття з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалу може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко