Справа № 167/29/21
Номер провадження 2/167/91/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Свій позов мотивує тим, що з 27 серпня 1999 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилось четверо дітей, двоє з яких ще неповнолітні, це син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки їздить на тимчасові заробітки за кордон. Відповідач працездатний, здоровий, інших дітей на утриманні немає, аліменти не сплачує. Ураховуючи наведене, просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

29 січня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем, оскільки єдиним його доходом є тимчасові заробітки. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину.

17 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи трудового договору, з перекладом на українську мову, укладеного 19 жовтня 2020 року в Іновроцлаві на виконання роботи бруківника на території Польщі, заробітна плата становить 2600 злотих.

В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладеним у її позові, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, пояснила, що відповідач не належним чином брав участь в утриманні дітей, зовсім не допомагає в утриманні дітей з 21 січня 2021 року, сума витрат на утримання двох дітей щомісячно орієнтовно складає 7000 грн. Зазначила, що її розмір доходу становить орієнтовно 1500 грн., в утриманні дітей допомагає старший повнолітній син.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі та просив стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. на кожну дитину. Додатково пояснив суду, що періодично офіційно працює бруківником на території Польщі, заробітна плата в місяць становить 2600 злотих, з грудня по даний час, ще не працював. Зазначив, що допомагає дітям, оплатив за харчування в школі за січень 2021 року, за встановлення зубної пластини дочці та придбав їй черевики.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 1999 року, який зареєстрований Боровичівською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис №14, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Під час шлюбу у сторін народилось четверо дітей, двоє з яких ще неповнолітні, це син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 .

З матеріалів справи встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані та проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дітей, у зв`язку з чим в останніх існує спір з даного приводу.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є здоровим, офіційно працює на періодичних роботах на території Польщі, розмір заробітної плати при виконанні роботи становить 2600 злотих.

З довідки № 287, виданої сімейним лікарем Сокілської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини ОСОБА_7 встановлено, що малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здорові. На «Д» обліку з приводу хронічних захворювань не перебувають. Самостійних доходів не мають.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін і малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей та те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн..

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд, виходячи із засад розумності, справедливості, а також враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, особу відповідача, який є здоровим, офіційно працюючим, а також, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, суд доходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, їх фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 89, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21 січня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складення повного тексту рішення 02 березня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя І. Т. Гармай