13.12.2021 Провадження №2/389/255/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду міста Знам`янка Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, вимоги за якою уточнила та просить встановити факт належності ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0186696, встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як між племінником та тіткою, визнати за сином позивача, як неповнолітнім спадкоємцем на день смерті спадкодавця, право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до смерті мешкала у селі Юхимове Знам`янського району. Кіровоградської області. При житті ОСОБА_2 отримала у приватну власність земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Шевченка, розташовану на території Іванковецької сільської ради, розміром 7,34 га, про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай). Однак, в сертифікаті помилково вказане прізвище власника - ОСОБА_2 , замість - ОСОБА_2 , хоча у всіх правовстановлюючих документах правильно значиться її прізвище ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 - її племінник ОСОБА_3 прийняв всю спадщину вступивши у фактичне володіння та управління її майном.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті єдиним спадкоємцем є його син ОСОБА_5 . Останній склав заповіт 08.06.2015 згідно з яким зробив розпорядження, що усі його права та обов`язки, які належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому, та все його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповідав своєму сину ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Знам`янка Кіровоградської області. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після його смерті позивач як представник малолітнього сина звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через пошкодження сертифікату про право на земельну частку (пай), тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідач по справі надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення мотивував тим, що при обґрунтуванні прийняття спадщини ОСОБА_5 - сином племінника померлої, не надано жодного доказу прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3 . Позивач у позовній заяві зазначає, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на момент смерті проживав разом із своєю невісткою ОСОБА_1 та підтверджує цей факт відповідною довідкою. Крім цього позивачем не надано доказів подання заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 таким чином, в даному випадку ОСОБА_5 не була прийнята спадщина після смерті його батька ОСОБА_3 , а тому відповідно і право на земельну частку (пай) не може бути визнане за спадкоємцем ОСОБА_5 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. До заяви додав довідки про місце проживання спадкодавців із спадкоємцями.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без участі представника та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до смерті мешкала у селі Юхимове Знам`янського району Кіровоградської області, про що Іванковецькою сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області зроблений відповідний актовий запис № 1. При житті ОСОБА_2 на підставі рішення Знам`янської районної державної адміністрації від 23.07.1996 року № 303-р отримала земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Шевченка, розташовану на території Іванковецької сільської ради, розміром 7,34 га, про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0186696. Згідно інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Знам`янському районі Кіровоградської області від 23.10.2020, відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «ім.Шевченка» Іванковецької сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області ОСОБА_2 отримала сертифікат на земельну частку (пай) серія КР № 0186696 від 23.01.1997 року № 696, на підставі розпорядження голови Знам`янської РДА № 303-р від 23.07.1996. Відмітка (підпис) про отримання сертифікату наявна. Отже, в сертифікаті помилково вказане прізвище власника - ОСОБА_2 , замість - ОСОБА_2 , хоча в свідоцтві про смерть вона правильно значиться як ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Іванковецької сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області ОСОБА_2 мешкала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 1976 року по день смерті одна.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 0 від 17.01.2020, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Остання ж відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 2 від 18.01.2020 мала дошлюбне прізвище ОСОБА_10 . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №2 від 18.01.2020, остання вказана як дружина ОСОБА_11 , отримала прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_12 . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 0 від 18.01.2020 ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до наданої Державним архівом Кіровоградської області відповіді на витребування доказів встановлено, що надати архівні довідки про народження ОСОБА_11 ( ОСОБА_13 та ОСОБА_2 ( ОСОБА_14 ) немає можливості.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 надали аналогічні пояснення, якими підтвердили, що ОСОБА_3 є рідним племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 приїжджав та доглядав свою тітку.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст.89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі викладеного суд вважає доведеним в судовому засіданні факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, як між тіткою та племінником, тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню. Також суд вважає доведеним в судовому засіданні факт належності спадкодавцеві сертифікату про право на земельну частку (пай).

Щодо набуття спадкоємцем ОСОБА_3 спадкових прав на належне спадкодавцю право на земельну частку (пай), суд встановив наступне.

Відповідно до п.4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.02.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР ). Відповідно до п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка була чинна на час відкриття спадщини, якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

Як визначено ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов`язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5 доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликають спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а і дід та бабка померлого як з боку батька, гак і з боку матері (друга черга).

Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Якби особа, яку представляють, була живою на час відкриття спадщини, то вона і була б спадкоємцем за законом, у даному ж випадку на її місце заступив спадкоємець за правом представлення, обсяг прав якого у праві представлення не залежить від фактичних прав особи, яка померла на час відкриття спадщини.

Отже, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини.

З огляду на вищевказане - ОСОБА_3 є спадкоємцем, прийняв спадщину за законом (своїми фактичними діями в порядку спадкування та трансмісії), оскільки після смерті своєї тітки ОСОБА_2 вступ у фактичне управління майном, мав на руках оригінал правовстановлюючого документу, а саме сертифікат про право на земельну частку (пай) належний спадкодавцеві.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті єдиним спадкоємцем є його син ОСОБА_5 , який на час смерті батька проживав разом з ним.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.»

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкоємцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до довідки голови квартального комітету № 18 м Знам`янка № 399 від 13.12.2021 встановлено, що ОСОБА_5 проживав разом із ОСОБА_1 , сином ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_18 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Таким чином ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_18 .

ОСОБА_1 склав заповіт 08.06.2015 згідно з яким зробив розпорядження, що усі його права та обов`язки, які належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому, та все його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповідав своєму сину ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Знам`янка Кіровоградської області. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після його смерті позивач як представник малолітнього сина звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через пошкодження сертифікату про право на земельну частку (пай), тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов`язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до заведеної Знам`янською районною державною нотаріальною конторою спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_6 .

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З урахуванням наведених вище обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0186696 виданий Знам`янською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 23 липня 1996 року за № 303-р.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між племінником та тіткою.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право на земельну частку (пай) розміром 7,34 га в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0186696, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області місце знаходження с.Дмитрівка Кропивницького району Кіровоградської області площа Перемоги,4, .

Суддя В.В. Український