справа № 274/7682/20
провадження № 2/0274/647/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( заочне)

25.02.2021 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В с т а н о в и в :

В листопаді 2020 року представник позивачів ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 2,76 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП "Маяк", розташованої на території Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 2,76 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП "Маяк", розташованої на території Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 являється спадкоємцем свого діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після їх смерті залишилось спадкове майно, земельна частка (пай) по КСП "Маяк" Великоп`ятигірської сільської ради Бердичівського району. Дана спадкове майно належало бабі позивачів - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . В зв`язку з цим вони звернулися до Бердичівської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав. Однак постановою №1170/02-31 від 27.08.2020 року ЗаблоцькомуБ.В та постановою №1244/02-31 від 04.09.2020 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю у них документа, що посвідчує право власності спадкодавця на майно. Як вбачається з листа Відділу у Бердичівському районі ГУ Держгеокадастру в Житомирській області №29-6-0.16-199/112-20 від 02.03.2020 року ОСОБА_6 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП "Маяк" Великоп`ятигірської сільської ради, серії ЖТ №0327018. Проте оригінал сертифікату було втрачено. За таких обставин позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності сторони відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомленні належним чином. Заяв, клопотань, відзиву на позов не подавали, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення відповідачем причин неявки, не подання відповідачем відзиву, та за умови, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Великап`ятигірка Бердичівського району померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 21).

Після її смерті залишилось спадкове майно, в вигляді права на земельну частку (пай) в КСП "Маяк" Великоп`ятигірської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на підставі сертифіката серії ЖТ №0327018. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 2,76 (а.с.11).

Згідно довідки Великоп`ятигірського старостинського округу №3 від 25.02.2020 року №98 ОСОБА_6 була зареєстрована, до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею та на протязі шести місяців після її смерті за даною адресою були зареєстровані та проживали: чоловік - ОСОБА_5 , донька ОСОБА_7 , зять - ОСОБА_4 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла дочка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер зять ОСОБА_6 , ОСОБА_4 (а.с.14).

ОСОБА_1 являється спадкоємцем свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 являється спадкоємцем свого діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (матеріали спадкових справ №82/2011 від 28.02.2011 року та №214/2019 від 04.06.2019 року).

Постановою №1170/02-31 від 27.08.2020 року ОСОБА_8 та постановою №1244/02-31 від 04.09.2020 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю у них документа, що посвідчує право власності спадкодавця на майно (а.с. 9,10).

Дійсно, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0327018 було втрачено та визнано його недійсним, що підтверджується копією газети "Земля Бердичівська" №46 від 13.11.2020 року (а.с. 238).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно належало право на зазначену вище земельну ділянку ( пай).

Втім, так як спадкодавцем у зв`язку зі смертю не було отримано Державний акт на земельну ділянку, відповідно такий документ відсутній також й у позивачів.

Так, згідно із ст.ст. 41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Нормами Цивільного кодексу України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, порядок спадкування та набуття права на спадщину.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст. 126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тобто свідоцтвом про право власності.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

За приписами ст.ст. 1217,1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю.

Із перевірених у судовому засіданні доказів, вбачається, що спадкодавець у визначений законом спосіб не набув права власності на земельну частку (пай), але набув право на земельну частку (пай) на підставі сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП "Маяк" Великоп`ятигірської сільської ради, серії ЖТ №0327018.

Отже, оскільки ОСОБА_6 мала право на земельну частку (пай), площею 2,76 га, яке успадкували ОСОБА_5 та ОСОБА_4 то і позивачі в порядку спадкування за законом після смерті діда та батька вправі порушувати питання про успадкування права на цю земельну частку (пай) з послідуючим отриманням свідоцтв про право власності.

Визнання за позивачами права на земельну частку (пай) не порушує права та інтереси інших осіб, в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.4,12-13,76-81,141,211,247,263-265, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 2,76 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП "Маяк", розташованої на території Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ЖТ № 0327018, виданого Бердичівською районною державною адміністрацією Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право на 1/2 частину земельної частки (паю), площею 2,76 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП "Маяк", розташованої на території Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ЖТ № 0327018, виданого Бердичівською районною державною адміністрацією Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: Т.М.Вдовиченко