Провадження № 4-с/727/41/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Заверусі Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

постановив:

Заявниця звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби в м. Чернівці.

В скарзі посилається на те, що 07.11.2016 року рішенням Шевченківського районного суду по справі №727/5106/16-ц її позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та присуджено стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 липня 2016 року.

29 вересня 2021 року у пункті пропуску «Порубне авто» вона отримала рішення про відмову в перетині державного кордону України. З відповіді Першого відділу державної виконавчої служби в м. Чернівці дізналась, що в неї наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 08.10.2021 року становить 24242,10 грн. та наявні постанови, якими встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, накладено арешт на грошові кошти, встановлено тимчасове обмеження у праві полювання, встановлено тимчасове обмеження у праві користування зброєю, встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Дані постанови заявниця вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Вона з 01.12.2016 р. офіційно працює в комунальному підприємстві «Чернівецький академічний обласний український музично драматичний театр імені Ольги Кобилянської» на посаді костюмера. Бухгалтерія театру здійснювала відрахування аліментів із заробітної плати відповідно до отриманої ними постанови від 20.04.2017 року.

Заявниці не було відомо, що держаний виконавець здійснив розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, починаючи з квітня 2018 року, ні їй, ні на адресу театру не надходило жодних листів від виконавця. Оскаржувану постанову від 25.03.2020 року вона отримала з відповіді на адвокатський запит лиш 08.10.2021 року.

А тому просила поновити строк на оскарження постанови, визнати незаконними дії державного виконавця Липчука В.В. та зобов`язати здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про арешт коштів боржника, визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю, визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Заявниця та її представник в судовому засіданні скаргу підтримали повністю та просили задовольнити її з підстав, викладених в скарзі. В останнє судове засідання не з`явились, просили розглянути скаргу у їх відсутність.

Заінтересована особа державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Липчук В.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи - Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Осух В.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги. В останнє судове засідання не з`явилась, просила розглянути скаргу у її відсутність.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, представника заінтересованої особи - Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що скарга є частково обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що в межах виконавчого провадження №53471674 державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Липчук В.В. постановою від 25.03.2020 постановив встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с.17), постановою від 25.03.2020 постановив накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах) (а.с.21), постановою від 25.03.2020 постановив встановити тимчасове обмеження у праві полювання (а.с.22), постановою від 25.03.2020 постановив встановити тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с.23), постановою від 25.03.2020 постановив встановити тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.24) до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

08.10.2021 року на адвокатський запит, Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с.14) з квітня 2018 року по вересень 2021 року, згідно з яким заборгованість становить 24242,10 грн.

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ч. 1 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, ні на адресу ОСОБА_1 , ні за місцем її роботи не надходила постанова та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, а про наявність постанов вона дізналась з відповіді старшого державного виконавця Марко В.М. Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19.10.2021 №58283 (а.с.20)

Суд вважає, що десятиденний строк для подання скарги до суду заявником пропущено з поважних причин, а тому його необхідно поновити відповідно до ч.2 ст.449 ЦПК України.

ОСОБА_1 з 01.12.2016 року працює в комунальному підприємстві «Чернівецький академічний обласний український музично драматичний театр імені Ольги Кобилянської» на посаді костюмера, відповідно до копії трудової книжки (а.с.19).

До Адміністрації театру не надходив лист від державного виконавця про заборгованість та індексацію суми аліментів, яка підлягає стягненню стосовно ОСОБА_1 , згідно з листом комунального підприємства «Чернівецький академічний обласний український музично драматичний театр імені Ольги Кобилянської» від 13.10.2021 №158 (а.с.18).

Відповідно до п. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

З метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом певного строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. Отже, право державного виконавця на встановлення тимчасових обмежень боржника виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Заборгованість ОСОБА_1 виникла не з її вини, а з вини її роботодавця -«Чернівецького академічного обласного українського музично драматичного театру імені Ольги Кобилянської», які в неналежному розмірі щомісячно відраховували аліменти.

Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-113цс13, висловив правову позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Порядок індексації було встановлено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1-7.07.2003р. № 1078, з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Згідно з ч. першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведене суд вважає, що підлягають задоволенню заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, арешт коштів боржника, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Що стосується вимоги про визнання незаконними дії державного виконавця Липчука В.В. та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, необхідно зазначити таке.

На обґрунтування вказаної вимоги заявниця зазначає, що державним виконавцем Линчуком.В.В. порушено норми закону та не вірно здійснено підрахунок суми зі сплати аліментів, так як в ньому в графі 2 зазначено «Розмір доходу/ середня заробітна плата працівника для цієї місцевості». Тобто, державний виконавець Липчук В.В. для розрахунку заборгованості зі сплати аліментів використав середній розмір заробітної плати по Україні, і це в той час, коли заявниця працювала і працює на мінімальну заробітну плату у театрі. Тому сума заборгованості зі сплати аліментів нарахована ним в розмірі 24242,10 грн. є безпідставною.

Абзацом 1 частини 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу зазначених норм слідує, що чинним законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть за наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Відповідно до абз. 5 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

За таких обставин, судом не встановлено у діях державного виконавця перевищення повноважень при нарахуванні заборгованості зі сплати аліментів, присуджених до стягнення судовим рішенням, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , оскільки відповідно до положень чинного законодавства України, зокрема ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 182 СК України, державний виконавець має виконувати судове рішення і стягувати аліменти, у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше гарантованого розміру, передбаченого СК України, який на теперішній час визначено у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд не вбачає в діях державного виконавця ознак незаконності, оскільки саме чинним положенням ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж гарантований розмір, визначений СК України. За таких обставин, державний виконавець зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог закону, імперативними положеннями якого прямо зобов`язано стягувати аліменти у розмірі, не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню в цій частині.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, суд вважає, що необхідно визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Липчука В.В. у виконавчому провадженні №53471674. від 25.03.2020 року про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, арешт коштів боржника, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, задовольнивши частково скаргу.

Що ж стосується вимоги заявниці ОСОБА_1 про визнання незаконними дії державного виконавця Липчука В.В. та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, то в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити, оскільки суд не вбачає в діях державного виконавця ознак незаконності.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.13, 18, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 12, 13, 81, 447-451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити строк на оскарження.

Визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України у виконавчому провадженні №53471674.

Визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №53471674.

Визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у виконавчому провадженні №53471674.

Визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю у виконавчому провадженні №53471674.

Визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Липчука В.В. від 25.03.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №53471674.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

З повним тестом ухвали суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 24 грудня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: