Справа № 447/1646/20 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/811/3346/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп» на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 вересня 2020 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

19 червня 2020 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 51144,28 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн., покликаючись на те, що 30.03.2017 між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АК/6149814, забезпечений транспортний засіб марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 , строк дії з 31.03.2017 по 31.03.2018 та договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АЕ/6412087, забезпечений транспортний засіб причіп «SAMRO SR 334», державний номерний знак НОМЕР_2 , строк дії з 31.03.2017 по 31.03.2018.

03.04.2017 на автодорозі Київ Чоп, 490 км., відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI» державний номерний знак НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 22.05.2017 ОСОБА_3 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП. Потерпіла своєчасно звернулася до позивача із заявою про страхове відшкодування. Позивачем було сплачено страхове відшкодування яке згідно ремонтної калькуляції №17-111036 від 14.04.2017 та за мінусом франшизи -1000 грн., становить 51144,28 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №ЗР039322 від 06.07.2017. З метою врегулювання спору в досудовому порядку 19.07.2017 та 12.02.2019 позивач звертався до відповідача з претензією про відшкодування коштів в порядку регресу, однак кошти на рахунок позивача не поступили.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 23 вересня 2020 року в задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач - приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп». Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Вважає доведеним факт виникнення ДТП, яке спричинив відповідач в наслідок технічної несправності його автомобіля, у зв`язку з чим у позивача виникло право на звернення до суду з регресним позовом до відповідача. Стверджує, що ДТП сталася внаслідок пошкодження колеса транспортного засобу відповідача, що є невідповідністю технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього ружу. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

29 січня 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає про законність оскаржуваного рішення, а також не доведеність належними та допустимими доказами того, що відповідачем порушено конкретні пункти розділу 31 Правил дорожнього руху, як і не доведено невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху України. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, або застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити в задоволенні позову у зв`язку з спливом позовної давності.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11 лютого 2021 року, є дата складення повного судового рішення 01 березня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволення позову приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, суд виходив з тих обставин, що судом не встановлено, а позивачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода сталася наслідком невідповідності технічного стану та обладнання забезпеченого транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

30.03.2017 між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АК/6149814, забезпечений транспортний засіб марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 , строк дії з 31.03.2017 по 31.03.2018, та договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АЕ/6412087, забезпечений транспортний засіб причіп «SAMRO SR 334», державний номерний знак НОМЕР_2 , строк дії з 31.03.2017 по 31.03.2018. Ліміт відповідальності страховина за шкоду заподіяну майну становить 100000,00 грн., франшиза 1000 грн., що стверджується копіями полісів №АК/6149814 та №АЕ/6412087.

03.04.2017 на автодорозі Київ Чоп, 490 км., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI» державний номерний знак НОМЕР_3 , що сторонами не оспорюється та підтверджується матеріалами справи.

Згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 22.05.2017, 03.04.2017 близько 13:20 год. гр. ОСОБА_1 , на автодорозі Київ Чоп на 490 км., керуючи транспортним засобом марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху, дорожню обстановку, особливості вантажу, що перевозиться, а також технічний стан транспортного засобу, що призвело до ДТП та пошкодження транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI» державний номерний знак НОМЕР_3 . ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно довідки Кам`янка Бузького ВП Буського ВП ГУНП у Львівській області від 10.04.2017 №2020/51/02-201703.04.2017 приблизно о 13.05 год. на автодорозі Київ Чоп, 490 км., у м. Буськ, Львівської області, сталась ДТП за участю автомобіля марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом «SAMRO SR334», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який їхав в напрямку м. Київ та внаслідок поламки лівого переднього колеса виїхав на зустрічну смугу руху, а також автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», державний номерний зна. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в напрямку м. Львів та з метою уникнення зіткнення з`їхала в кювет. Зіткнення автомобілів не відбулось.

20.06.2020 потерпіла особа надала позивачу заяву на виплату у якій погодилась із вартістю відновлюваного ремонту який згідно розрахунку становить 52144,28 грн.

Позивачем було складено страховий акт №36 та сплачено страхове відшкодування в розмірі 51144,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР039322 від 06.07.2017 та реєстром №20170706 від 06.07.2017 про перерахування грошових котів по масових виплатах.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р., при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту «г» підпункту 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що згідно постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 22.05.2017, яка набрала законної сили, та довідки поліції від 10.04.2017 технічний стан забезпеченого транспортного засобу не відповідав вимогам ПДР України, що призвело до ДТП та пошкодження автомобіля потерпілої.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вимогами п.п. 34.2., 34.3. ст.34 Закону №1961-ІУ від 01.07.2004, регламентовано обов`язок страховика направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків на протязі 10 днів з дня отримання повідомлення.

Судовим розглядом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно технічної документації.

Відповідно до п.31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідностей, визначених п.п. 31.4.1., 31.4.2., 31.4.3., 31.4.4., 31.4.5., 31.4.6., 31.4.7. цих правил.

Згідно постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 22.05.2017 причиною ДТП та пошкодження транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3 , стало не врахування гр. ОСОБА_1 безпечної швидкості руху, дорожньої обстановки, особливості вантажу, а також технічного стану транспортного засобу.

Таким чином посилання позивача на вказану постанову не є доцільним, оскільки такою не встановлено невідповідність технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху України.

Окрім цього, позивачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не доведено, а судами не здобуто жодних доказів на підтвердження того, що в момент вчинення ДТП відповідач в порушення Правил дорожнього руху України експлуатував технічно несправний автомобіль і така несправність стала наслідком вищезгаданого ДТП, яке мало місце 03.04.2017.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп» жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 вересня 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуренс Груп» - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник