Справа № 709/1754/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2021 року смт Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Романової О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Соломки Л.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
представника третьої особи - Волоха Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 Чорнобаївського районного суду Черкаської області позовну заяву ОСОБА_1 до Іркліївської об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, адреса: вул. Богдана Хмельницького, 7,
с. Іркліїв, Чорнобаївський район, Черкаська область, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації, адреса: вул. Центральна, 152, смт. Чорнобай, Черкаська область, про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 заповіту не складав, спадщину за законом прийняла його дочка ОСОБА_5 , шляхом вступу у фактичне володіння і управління спадковим майном, проживаючи в його будинку та отримавши у власність його речі домашнього вжитку впродовж шести місяців з дня смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 . При житті, а саме 01 листопада 2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу. Бажання скласти заповіт на користь позивача було викликано тим, що ОСОБА_5 мала незадовільний стан здоров`я, а позивач доглядала останню впродовж тривалого часу.
При житті ОСОБА_5 не встигла оформити свої спадкові права на спадщину після смерті ОСОБА_4 .
Крім цього, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої входять:
вищевказаний будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який належав її померлому батьку ОСОБА_4 , спадщину якого вона у встановленому законом порядку прийняла, але на який не встигла оформити свої спадкові права;
Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом, шляхом подання заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори, проте отримала відмову про видачу Свідоцтв про право на спадщину, тому що у матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем син померлої - ОСОБА_3 та син померлої - ОСОБА_6 .
Проте, позивач зазначає, що син померлої - ОСОБА_3 фактично не проживав із спадкодавцем задовго до її смерті та заяву про прийняття спадщини не подав. Син померлої - неповнолітній ОСОБА_6 з часу свого народження із біологічною матір`ю не проживав та позивачу відомо про те, що останній був направлений в дитячий будинок та вподальшому усиновлений. Позивач стверджує, що відповідно до положень Сімейного кодексу України ОСОБА_6 не має права спадкувати майно спадкодавця.
У зв`язку з викладеним вище, позивач просить:
встановити факт не проживання ОСОБА_3 постійно зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини;
встановити факт усиновлення ОСОБА_6 , у зв`язку з чим було виключено з актового запису про народження останнього відомості про спадкодавця ОСОБА_5 як про його матір;
визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на:
будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який належав її померлому батьку ОСОБА_4 , спадщину якого вона у встановленому законом порядку прийняла, але на який не встигла оформити свої спадкові права;
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
09 лютого 2021 року від позивача надійшла заява у якій остання просить залишити без розгляду позовні вимоги щодо встановлення факту не проживання ОСОБА_3 постійно зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини та встановлення факту усиновлення ОСОБА_6 , у зв`язку з чим було виключено з актового запису про народження останнього відомості про спадкодавця ОСОБА_5 як про його матір.
Зазначена заява мотивована тим, що у матеріалах справи міститься відповідь Чорнобаївського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка підтверджує факт усиновлення неповнолітнього ОСОБА_6 та виключення з його актового запису про народження відомостей про ОСОБА_5 як його матір.
Крім цього, позивач вказує, посилаючись на практику Верховного Суду, що під місцем постійного проживання розуміється місце де особа фактично проживає, а не державну реєстрацію місця проживання. У зв`язку з тим, що син ОСОБА_5 - ОСОБА_3 фактично не проживав з матір`ю, заяви до Чорнобаївської державної нотаріальної контори не подав, а тому необхідність у встановленні факту не проживання із спадкодавцем відсутня.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.02.2021 було залишено без розгляду позовну заяву в частині встановлення факту не проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття її спадщини та встановлення факту усиновлення ОСОБА_6 .
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила позовну заяву задовольнити з підстав, зазначених у ній. Крім цього, пояснила що ОСОБА_5 склала заповіт на користь неї у зв`язку з тим, що остання здійснювала їй допомогу по господарству, надавала матеріальну допомогу. Також, позивач власними коштами оплатила проведення операції ОСОБА_5 . З старшим сином померлої - ОСОБА_3 вона спілкувалася, проте останній повідомив їй, що не має змоги доглядати за матір`ю. Через деякий час забрала ОСОБА_5 до своєї баби, де продовжувала доглядати за нею.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тесленко А.І. просила позовну заяву задовольнити з підстав, зазначених у ній. Також повідомила, що позивач за власні кошти похоронила ОСОБА_5 .
Представник відповідача Іркліївської об`єднаної територіальної громади у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до листа Чорнобаївської районної державної адміністрації від 18 лютого 2021 року № 34, Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області припинила юридичну особу публічного права шляхом приєднання до Служби у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області.
У зв`язку з цим, участь у судовому засіданні бере представник третьої особи Служби у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області Волох Ю.М., який вважав за належне повідомити суд, що спадкодавець ОСОБА_5 ще має інших дітей, проте позбавлена щодо них батьківських прав. У вирішенні справи покладався на думку суду.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що знала померлу ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_3 . Проте, останнього пам`ятає лише в дитинстві, так як він з матір`ю не проживав. Також не проживав з останньою на час її смерті. Зазначила, що позивач ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_5 , після смерті останньої похоронила її. Підтвердила те, що ОСОБА_5 на час смерті її батька - ОСОБА_4 проживала разом з ним та після його смерті залишилася проживати у спірному домоволодінні.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що знав ОСОБА_5 , яка проживала у сусідньому домоволодінні. Зазначив, що неодноразово допомагав по господарству останній, але всі необхідні витрати оплачувала ОСОБА_1 ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_5 не проживав разом з нею. Він з 2009 року не бачив дітей померлої. Бачив тільки на її похоронах. Крім цього, повідомив, що ОСОБА_5 проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_4 до дня його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03 квітня 2001 року (а.с. 70).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входив будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який належав померлому на праві приватної власності, що підтверджується довідкою Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 710 від 07 жовтня 2020 року (а.с. 22).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (чинного на час смерті ОСОБА_4 ) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Судом встановлено, що спадщину ОСОБА_4 прийняла його донька - ОСОБА_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 26)) шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 709 від 07 жовтня 2020 року (а.с. 23) та показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , наданими у судовому засіданні. Проте, оформити свої спадкові права на зазначений будинок ОСОБА_5 не встигла.
Крім цього, відповідно до листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 7 01/16 від 05 січня 2021 року, який надійшов у відповідь на запит суду, після смерті ОСОБА_4 заяв про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не поступали. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 60).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 14 лютого 2020 року (а.с. 7).
01 листопада 2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. та зареєстрований в реєстрі за
№ 3320 (а.с. 8), відповідно до змісту якого, все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вподальшому ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 18 жовтня 2014 року та змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с. 28).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої входять:
будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3 , який належав її померлому батьку ОСОБА_4 , спадщину якого вона у встановленому законом порядку прийняла, але на який не встигла оформити свої спадкові права;
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).
Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 є день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак отримала відмову, у зв`язку з тим, що згідно з матеріалами спадкової справи № 241/2020 після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли шляхом постійного проживання із спадкодавцем сини померлої - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . У матеріалах спадкової справи відсутні дані про те, чи мають обов`язкову частку у спадщині діти померлої (а.с. 9).
Тому, з метою оформлення своїх прав на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , позивач звернулася з відповідною позовною заявою до суду.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.
Позивачем надано копію довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 802 від 18 листопада 2020 року, відповідно до якої, на момент смерті ОСОБА_5 , крім неї в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 24).
Відповідно до копії довідки Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 803 від 18 листопада 2020 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проте на момент смерті ОСОБА_5 з нею не проживав та не проживає на даний час; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично не проживав з ОСОБА_5 з часу народження, місце проживання його невідоме (а.с. 25).
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт непроживання ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації та пояснили, що останній тривалий час, а саме з 2009 року не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 .
Положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем, адже адреса реєстрації та адреса фактичного місця проживання можуть бути відмінними один від одного.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 жовтня
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Таким чином, судом встановлено, що син спадкодавця ОСОБА_3 не має обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_5 .
Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.
До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.
Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.
Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_6 з часу свого народження не проживав з матір`ю, був направлений до дитячого будинку та вподальшому усиновлений, що підтверджується листом Чорнобаївського районного відділу ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який надійшов у відповідь на запит суду та відповідно до якого до актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , внесено зміни щодо відомостей про дитину та відомостей про батьків на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси (а.с. 54 - 55).
Відповідно до ч. 1 ст. 232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.
При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка.
Відповідно до ч. 2 ст. 1260 ЦК України усиновлений та його нащадки не спадкують за законом після смерті батьків усиновленого, інших його родичів за походженням по висхідній лінії. Батьки усиновленого та інші його родичі за походженням по висхідній лінії не спадкують за законом після смерті усиновленого та його нащадків.
Таким чином, судом встановлено, що син спадкодавця ОСОБА_6 не має обов`язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі
№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Таким чином, враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, діти спадкодавця не мають обов`язкової частки у спадщині, передбаченої ст. 1241 ЦК України, відповідачі та представник третьої особи не заперечують проти задоволення позову, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Іркліївської об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на:
-будинок з надвірними спорудами в
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04 березня 2021 року.

Суддя О.Г. Романова