Справа № 536/828/21
Провадження № 2/536/650/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.

за участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини ніхто до нотаріальної контори не звертався, спадщину ніхто не прийняв.

Позивач ОСОБА_1 являється сестрою померлого ОСОБА_5 . Після його смерті починаючи з грудня 2009 року позивач переїхала на проживання та постійно, безперервно проживає в будинку за адресою АДРЕСА_1 та користується ним і на даний час.

З вимогами про те, що вона незаконно володіє і користується домогосподарством ніхто до неї не звертався, в тому числі і представники громади. В тому числі і відповідачі по справі.

Оформити право власності на належну її померлому брату Ѕ частину житловому будинку неможливо, оскільки хоча і спадкова справа не була заведена після смерті брата, його дочка, відповідач по справі ОСОБА_2 , не зверталася для оформлення спадщини, але в силу того, що вона на день смерті батька була неповнолітньою, вважається такою, що прийняла спадщину.

Посилаючись на положення ст.ст. 328, 344 ЦК України, пункти 9,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», вважає, що вона набула право власності на 1/2 частку домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Пінчук Ю.В. в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позов визнала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позов визнала.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, позов визнала.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Установлено, що померлому ОСОБА_5 належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Іншим співвласником являється відповідач ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 , з заявою про прийняття спадщини ніхто до нотаріальної контори не звертався, спадщину ніхто не прийняв.

На день смерті ОСОБА_5 , його дочка, відповідач по справі ОСОБА_6 була неповнолітньою особою, яка прийняла спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки не подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

Позивач по справі ОСОБА_1 після смерті свого брата ОСОБА_5 починаючи з грудня 2009 року переїхала на проживання в будинок за адресою АДРЕСА_1 та постійно, безперервно проживає в будинку та користується ним.

Даний факт підтверджується Актом від 30.04.2021 року, яким підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично, постійно та безперервно проживає в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 - з 2009 року по даний час.

Також суд бере до уваги визнання позову відповідачами по справі та визнання ними факту проживання позивача в спірному будинку.

Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду ( ч.4 ст.344 ЦК України).

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном, а саме Ѕ часткою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , з 2009 року і продовжує відкрито та безперервно нею володіти протягом дванадцяти років.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією висловленою в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 911/141/18 від 06 лютого 2019 року, що однією з умов набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю є добросовісність особи саме на момент заволодіння нею чужим майном. Відсутність добросовісності в позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені ст.344 ЦК України: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт, законність об`єкта володіння, добросовісність заволодіння чужим майном, відкритість володіння, безперервність володіння, сплив установлених строків володіння, відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Отже, позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд його задовольняє.

Керуючись ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, 344 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський