Ухвала

26 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 522/179/16-ц

провадження № 61-1319ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Національний банк України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк»), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року позов Національного банку України задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національного банку України заборгованість за кредитним договором про надання стабілізаційного кредиту від 28 листопада 2014 року № 60 у розмірі

309 850 670,00 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі

300 000 000,00 грн, заборгованості зі сплати процентів - 9 838 356,16 грн, нарахованої пені за несплату процентів - 12 313,91 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду

від 15 березня 2016 року залишено в силі.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2016 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову Національного банку України. Також 15 липня 2016 року постановлено окрему ухвалу щодо дій працівників Національного банку України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року касаційну скаргу національного банку України задоволено частково, рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 16 березня 2016 року, рішення Апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2016 року та окрему ухвалу Апеляційного суду Одеської області

від 15 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2018 року у задоволенні позову Національного банку України відмовлено. Скасовано застосовані заходи забезпечення позову у вигляді накладання арешту на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме на: зупиночне місце НОМЕР_2, за адресою: АДРЕСА_1; зупиночне місце НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1; легковий автомобіль ВАЗ 2109, 1989 року випуску; акції, що належать ОСОБА_1 у ПрАТ «Інвестиційна компанія «Приморє-Інвест», ПАТ «Чорноморська транспортна компанія», АТЗТ «Центральний універмаг», ПрАТ «Страхова компанія «Приморє», ПАТ «Спецавтоматика», ПрАТ «Футбольний клуб Чорноморець».

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу Національного банку України задоволено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 , ПАТ «Імексбанк» на корись Національного банку України заборгованість за кредитним договором про надання стабілізаційного кредиту від 28 листопада 2014 року

№ 60 у розмірі 309 850 670,07 грн, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 300 000 000,00 грн, заборгованість зі сплати процентів - 9 838 356,16 грн, пеня за несплату процентів - 12 313,91 грн.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду

від 24 листопада 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору або зменшення суми судового збору за подання касаційної скарги задоволено, зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги з 9 295 520,10 грн до 964 600,00 грн, касаційну скаргу заявника залишено без руху, надано строк до 26 лютого 2021 року для сплати судового збору.

У лютому 2021 року до Верховного Суду на виконання вимог указаної ухвали касаційного суду, надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про усунення недоліків, до якої долучено платіжне доручення про сплату судового збору у належному розмірі.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суди попередніх інстанцій застосували норми матеріального права без урахування висновків у подібних правовідносинах:

- щодо застосування частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та визначення моменту виникнення зобов`язань банків відносно яких прийнято рішення про ліквідацію, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові

від 06 листопада 2019 року у справі № 804/3813/16 та Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 910/14672/16, від 16 травня 2018 року у справі № 757/34879/15-ц;

- щодо застосування норм частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України, викладених Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 209/3779/15-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 2-1283/11, від 03 травня 2018 року у справі № 520/14672/16-ц, від 14 травня 2018 року у справі № 509/1080/15-ц, від 13 червня 2018 року у справі

№ 756/10926/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

У лютому 2021 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло два клопотання про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року до закінчення касаційного перегляду справи, мотивоване тим, що 17 лютого 2021 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження за № 64538965 відносно боржника ОСОБА_1 , стягувач - Національний банк України. Зупинення виконання оскаржуваного судового рішення буде слугувати не тільки забезпеченню законності та послідовності виконання судового рішення, а й не допущенню порушення конституційних прав боржника.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його виконання, підтверджені певними доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Наведені заявником доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Національного банку України до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року.

Оскільки Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року цивільну справу

№ 522/179/16-ц витребувано з Приморського районного суду м. Одеси за касаційною скаргою Національного банку України на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, необхідності у її витребуванні немає.

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду

від 24 листопада 2020 року задовольнити.

Зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 26 березня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак