Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 337/3594/20

провадження № 61-20744ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

№ б/н від 15 серпня 2017 року у розмірі 34 653, 92 грн, що складається

із: заборгованості за тілом кредиту - 26 750, 11 грн; заборгованості

за відсотками за користування кредитом - 7 903, 81 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня

2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 27 232, 19 грн,

що складаються із: заборгованості за кредитним договором у розмірі

26 750, 11 грн та судового збору у розмірі 482, 08 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня

2021 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позов

АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість

за кредитним договором № б/н від 15 серпня 2017 року у розмірі

1 427, 60 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір

за подання позову до суду першої інстанції у розмірі 86, 59 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір

за подання апеляційної скарги у розмірі 2 303, 98 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати

на професійну правничу допомогу у розмірі 775, 01 грн.

01 грудня 2021 року представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду 09 грудня 2021 року первинно подану касаційну скаргу повернуто заявнику.

16 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2021 року в частині визначення витрат на професійну правничу допомогу, змінивши суму стягнення з 775, 01 грн на 13 738, 37 грн.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2021 року, посилаючись на те, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції отримано 19 серпня

2021 року, а також на повернення повернення первинно поданої касаційної скарги.

Враховуючи строки поштового обігу кореспонденції при поверненні первинно поданої заявником касаційної скарги, є підстави вважати,

що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин. Строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 34 653, 92 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин,

які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі

не встановлено. При цьому враховано ціну позову, зміст правовідносин,

в яких виник спір, оскарження судового рішення лише у частині розподілу судових витрат, значення результату розгляду справи для сторін

та суспільства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою,

пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження

постанови Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження

постанови Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на постанову Запорізького апеляційного суду від 27 липня 2021 року

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі,

яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович