Ухвала

26 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 707/2451/18

провадження № 61-2263ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» про визнання недійсним договору та скасування запису в державному реєстрі та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації, про виселення,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, повний текст якої складено 21 січня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2021 року заявники вказують неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також підставою касаційного оскарження судового рішення заявники визначають відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду щодо застосування статті 1054 Цивільного кодексу України та статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року - без змін.

Ураховуючи зміст рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, про зупинення дії яких просять заявники, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, оскільки рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою апеляційного суду, відмовлено у задоволенні позову.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2021 року.

Витребувати з Черкаського районного суду Черкаської областіматеріали цивільної справи № 707/2451/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» про визнання недійсним договору та скасування запису в державному реєстрі та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації, про виселення.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зупинення дії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2020 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук