Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 346/1504/21

провадження № 61-20588ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Коломийського районного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС») про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 листопада 2018 року близько 23 год 50 хв водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався освітленою ділянкою проїзної частини вул. С. Петлюри у м. Коломия Івано-Франківської області, проїжджаючи в напрямку центральної частини міста. В цей час, його смугою руху та в попутному напрямку рухався пішохід ОСОБА_3 .

При безпосередньому наближенні до пішохода та роз`їзді із зустрічним мікроавтобусом, ОСОБА_2 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху транспортного засобу, аж до його зупинки, внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_3 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного та поперекового відділів хребта з переломами 1-2-го шийних хребців та 2-го поперекового хребця з крововиливами під м`які оболонки мозку, що ускладнились набряком та набуханням речовини головного та спинного мозку, від яких настала його смерть.

Цивільно-правова відповідальність водія вищевказаного автомобіля марки «ВАЗ» на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС» згідно з полісом № АМ5956462. Позивач ОСОБА_1 , яка є дочкою загиблого ОСОБА_3 , звернулась до вказаного товариства з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату відшкодування моральної шкоди в розмірі 44 676,00 грн. Однак, виплату відшкодування здійснено не було. У зв`язку з чим вимушена звернутись із позовом до суду.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 44 676,00 грн. Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» судовий збір в сумі 908,00 грн на користь держави.

Додатковим рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2021 року стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «СГ «ТАС» залишено без задоволення. Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2021 року - без змін.

ПрАТ «СГ «ТАС» у грудні 2021 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2021 року - 2 270,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі становить 44 676,00 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227 000,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Доводи заявника про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики є неспроможними. Посилаючись на наявність зазначених обставин, заявник не навів обґрунтованих доводів, у чому полягає фундаментальне значення розгляду справи для формування єдиної правозастосовної практики.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку й становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Доводи касаційної скарги про те, що зазначена справа має виняткове значення для заявника, є необґрунтованими, оскільки вони нічим не підтверджені, а тому не можуть бути підставою для висновків про наявність обставин, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містить інших посилань на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив, заявник їх наявність не обґрунтував.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюПриватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Коломийського районного суду Івано-Франківської області від 05 липня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак