Провадження № 2/344/2714/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Дементьєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту необліковану електроенергію,-

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2020 року позивач Приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту необліковану електроенергію. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що позивачем здійснювалось постачання електричної енергії ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 на підставі Договору про користування електричною енергією від 03 березня 2016 року. 24 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №4 про порядок погашення заборгованості до Договору №24012155. Відповідно до пункту 1.1 цієї угоди, ОСОБА_1 визнала перед оператором системи розподілу свій борг за необліковану електричну енергію за погодженим графіком до 24 серпня 2020 року. Проте відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за даною угодою, було оплачено тільки 2267,70 грн, а саме: 1133,70 грн 09 квітня 2020 року, 1134,00 грн. 07 липня 2020 року, решта заборгованість у розмірі 4534,53 грн. залишається неоплаченою. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту необліковану електроенергію у розмірі 4534,53 грн та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2021 року позов Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту необліковану електроенергію задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» заборгованість за спожиту необліковану електроенергію в розмірі 4 534 гривні 53 копійки, судовий збір в розмірі 2102 гривні 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 4 500 гривень 00 копійок (а.с.36-39).

Ухвалою суду від 18 березня 2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту необліковану електроенергію.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2021 року в цивільній справі № 344/16128/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту необліковану електроенергію скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

12 травня 2021 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог. У даній заяві представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» 3400,82 грн боргу за спожиту необліковану електроенергію, витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу (а.с.90).

12 травня 2021 року відповідач ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити Приватному акціонерному товариству «Прикарпаттяобленерго» в частині вимог про стягнення боргу у сумі 1133,71 грн, як таких, що заявлено безпідставно (а.с. 91).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте до суду подано заяву, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про відкладення розгляду справи на інший день у зв`язку з відсутністю фінансової можливості погасити борг.

Суд не приймає заяву відповідача про відкладення розгляду справу, оскільки відповідач подавала такі заяви 17 травня 2021 року, 18 червня 2021 року, 13 липня 2021 року, 31 серпня 2021 року, 04 жовтня 2021 року, 08 листопада 2021 року, 20 грудня 2021 року (а.с.94, 105, 109, 115, 119, 123, 129). Суд розцінює такі заяви як спробу затягти розгляд даної справи.

Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явилася в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки в судове засідання, відзиву на заяву про зменшення позовних вимог не подала, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго'' здійснювалося постачання електричної енергії ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 на підставі Договору про користування електричною енергією № 24012155 від 03 березня 2016 року, відповідно до пункту 1 якого Енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,5 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами і цінами у терміни, передбачені цим договором (а.с.3-4).

24 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго» в особі директора філії «Центральна» Пархуця І.Д. та споживачем ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №4 про порядок погашення заборгованості до Договору №24012155 від 03 березня 2016 року, пунктом 1.1 якої передбачено, що Споживач ( ОСОБА_2 ) визнає перед Оператором системи розподілу (Акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго») свій борг за необліковану електричну енергію в сумі 6802,23 грн, розраховану згідно з Актами про порушення ПРРЕЕ №086314 від 13 лютого 2020 року та №086319 від 19 лютого 2020 року, згідно пункту 2.1 сторони погодити графік погашення заборгованості за необліковану електричну енергію до 24 серпня 2020 року (а.с.5).

Згідно розрахунку боргу за необліковану електроенергію, станом на 23 листопада 2020 року за Додатковою угодою до Договору №24012155 заборгованість в загальній сумі становить 4 534,53 грн (а.с.6).

Як вбачається з копії фіскального чеку від 07 вересня 2020 року, відповідачем сплачено на рахунок позивача суму в розмірі 1133,71 грн (а.с.45).

Відповідно до фіскального чеку від 05 березня 2020 року, ОСОБА_1 сплачено на рахунок Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" суму в розмірі 1133,70 грн. (а.с.46).

Згідно фіскального чеку від 07 травня 2020 року, відповідачем сплачено на рахунок позивача суму в розмірі 1133,70 грн (а.с.47-48).

Акціонерним товариством «Укрпошта» на звернення ОСОБА_1 було дана відповідь про те, що за повідомленням відповідального структурного підрозділу Укрпошти, ОСОБА_1 були сплачені кошти на рахунок Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", а саме: 22 лютого 2020 року у сумі 776,40 грн, 05 березня 2020 року у сумі 1133,70 грн, 07 квітня 2020 року у сумі 1133,70 грн, 07 квітня 2020 року у сумі 1133,70 грн, 07 квітня 2020 року у сумі 1217,00 грн, 07 травня 2020 року у сумі 1133,70 грн, 07 вересня 2020 у сумі 1133,71 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 29561, № 36633, № 50285, № 50324, № 63603, № 216396 (а.с.72-76, 93-97).

У відповідності до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як встановлено судом, відповідач неналежно здійснювала оплату за послуги теплопостачання, внаслідок чого заборгованість за спожиту необліковану електроенергію складає 3400,82 грн.

Відповідач не надала жодних належних та допустимих доказів про сплату вказаної суми заборгованості.

Вищенаведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що є необхідним відновлення прав та законних інтересів позивача щодо стягнення коштів.

У ході судового розгляду матеріалами справи обґрунтовано доведено ті обставини, на які посилається позивач як на підстави своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості.

Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов`язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат, то суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 Цивільного процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 Цивільного процесуального кодексу України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої та другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 Цивільного процесуального кодексу України ).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою.

З наданих до суду доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання професійної правничої допомоги №2020/17, укладеним 02 січня 2020 року між адвокатом Іванишиним Василем Івановичем та Приватним акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго» (а.с. 21-22), ордером на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 25), актом приймання-передачі послуг за договором про надання професійної правничої допомоги № 2020/17 від 02 січня 2020 року (а.с. 23), платіжним дорученням № 37986 від 23 грудня 2020 року про оплату 4500,00 грн за надання професійної правничої допомоги по договору № 2020/17 від 02 січня 2020 року (а.с. 32).

Так, пунктом 4.2 договору про надання професійної правничої допомоги №2020/17 від 02 січня 2020 року передбачено вартість послуг адвоката, яка становить 700 грн одна година роботи адвоката, 1200 грн участь адвоката в одному судовому засіданні.

Пунктами 4.3, 4.4 зазначеного договору передбачено, що остаточна сума даного договору буде визначена сторонами на підставі погоджених та підписаних Актів приймання-передачі наданих послуг, враховуючи складність справи, фактично витрачений час, винагороду за досягнення бажаного результату та інші істотні обставини. Оплата за надані послуги здійснюється на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, клієнт перераховує адвокату кошти згідно суми, обумовленої в акті приймання-передачі наданих послуг.

Згідно пункту 4.6. вищенаведеного договору розрахунок за цим договором проводиться шляхом оплати коштів на поточний рахунок адвоката протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги №2020/17 від 02 січня 2020 року, який сторонами підписано 23 грудня 2020 року, адвокат Іванишин В.І. надав, а Приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго» отримав професійну правничу допомогу по здійсненню захисту представництва, інших видів правничої допомоги у цивільній справі 344/16128/20, вартість наданих послуг становить 4 500,00 грн, які складаються з проведення попереднього аналізу справи у тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір інформації та документів 2 години, ціна за 1 годину 500,00 грн, вартість всього 1000,00 грн; складання позовної заяви 5 годин, ціна за 1 годину 500,00 грн, вартість всього 2 500,00 грн; участь у судових засіданнях Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 2 години, ціна за 1 годину 500,00 грн, вартість всього 1 000,00 грн. (а.с.23).

Судом досліджено опис наданих послуг на виконання укладеного договору про надання правової допомоги від 02 січня 2020 року, а також взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року), а також висновки Європейського суду з прав людини, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої Європейський суд з прав людини вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, оцінюючи відсутність заперечень відповідача в контексті положення частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи реальний обсяг професійної правничої допомоги у суді, час, витрачений на надання таких послуг, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача, підлягає відшкодуванню у сумі 4500,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подачу позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджується оригіналом платіжного доручення, що міститься у матеріалах справи (а.с.1).

Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 2102,00 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 526, 610-612, 714 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» вартість спожитої необлікованої електроенергії у розмірі 3400,82 грн (три тисячі чотириста гривень вісімдесят дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» судовий збір у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень нуль копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна і резолютивна частини рішення складені та підписані у нарадчій кімнаті 22 грудня 2021 року.

Повний текст рішення складений 24 грудня 2021 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго», код ЗКПО 00131564, місцезнаходження: 76014 м. Івано-Франківськ, вул. Індустріальна, буд. 34.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Мелещенко Л.В.