Дата документу 21.12.2021 Справа № 467/888/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 467/888/15 Головуючий у 1 інстанції: Сакоян Д.І.
№ 22-ц/807/4078/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

В травні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначало, що відповідно до укладеного договору № ZPMHGK від 03.07.2008 ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 227502,10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.07.2015.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 22.04.2015 має заборгованість у розмірі 1689232,92 грн., яка складається з наступного: 241915,74 грн. заборгованість за кредитом; 275534,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 47149,31 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1043955,15 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 80427,76 грн. штраф (процентна складова).

Зобов`язання за вказаним договором забезпечено:

порукою в розмірі 1000,00 грн. на підставі договору поруки № 02/ДЗ від 15.08.2014, укладеним з поручителем ОСОБА_3 ;

З урахуванням уточнень та посилаючись на вищезазначене просило суд, стягнути на свою користь солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 1688032,92 грн. за кредитним договором № ZPMHGK від 03.07.2008; з ОСОБА_3 1000,00 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором № ZPMHGK від 03.07.2008 у розмірі 18595 грн. 04 коп., яка складається з наступного: 9297,52 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 9297,52 грн. пеня.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 37 грн. 56 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 37 грн. 56 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

03.07.2008 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ZPMHGK, відповідно до п. 8.1 якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти на строк з 03.07.2008 по 03.07.2015 включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 246073,80 грн. на наступні цілі: 227502,10 грн. на придбання нерухомості, з них 218300,00 грн. на придбання нерухомості шляхом видачі готівки через касу, а також у розмірі 6549,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 1561,60 грн. для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 1091,50 грн. для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 18571,70 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,67 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця у період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,04 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу.

Згідно п. 5.1 кредитного договору № ZPMHGK від 03.07.2008, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 договору за кожний день прострочення.

У відповідності до п. 8.4 кредитного договору № ZPMHGK від 03.07.2008, розмір пені складає 0,15 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення, але не менше 1,00 грн.

За умовами п. 5.3 кредитного договору № ZPMHGK від 03.07.2008, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5 % від суми позову.

Як визначено п. 5.5 кредитного договору № ZPMHGK від 03.07.2008, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Наразі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ZPMHGK від 03.07.2008, між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 02/ДЗ (т. 1, а.с. 14). Відповідно до умов зазначеного договору розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежуються сумою 1000,00 грн.

Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ZPMHGK від 03.07.2008, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № б/н від 03.07.2008 (т. 1, а.с. 15). Відповідно до умов зазначеного договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

За змістом розрахунку заборгованості (т. 1 а.с. 6-8) станом на 22.04.2015 ОСОБА_1 за договором № ZPMHGK від 03.07.2008 має заборгованість у розмірі 1689232,92 грн., яка складається з наступного: 241915,74 грн. заборгованість за кредитом; 275534,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 47149,31 грн. заборгованість по комісії; 1043955,15 грн. пеня; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 80427,76 грн. штраф (процентна складова).

За змістом іншого розрахунку заборгованості, що міститься у матеріалах справи (т. 2 а.с. 148), станом на 22.04.2015 ОСОБА_1 за договором № ZPMHGK від 03.07.2008 має заборгованість у розмірі 1689232,92 грн., яка складається з наступного: 241915,74 грн. заборгованість за кредитом; 275534,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 46687,05 грн. заборгованість по комісії; 734909,45 грн. пеня.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № ZPMHGK від 03.07.2008 у розмірі 1117841,65 грн. та судові витрати.

Із мотивувальної частини заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 видно, що заборгованість стягнута станом на 04.07.2013 і складається з наступного: 241915,74 грн. заборгованість за кредитом; 260918,40 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 44629,69 грн. заборгованість по комісії; 516909,17 грн. пеня; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 53218,65 грн. штраф (процентна складова).

Суд першої інстанції дослідивши у судовому засідання матеріали цивільної справи № 317/3680/13-ц суд встановив, що у повідомленні від 25.08.2013 ПАТ КБ «Приватбанк» просило ОСОБА_2 у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення погасити прострочену заборгованість. У разі несплати простроченої заборгованості у вищевказаний строк, на підставі ст. 1050 ЦК України, умов кредитного договору № ZPMHGK від 03.07.2008 та договору поруки № ZPMHGK від 03.07.2008, ПАТ КБ «Приватбанк» вимагало повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції.

Дане повідомлення було направлено відповідачу ОСОБА_2 29.08.2013, що підтверджується реєстром згрупованих відправлень та фіскальним чеком.

Відомостей про дату отримання ОСОБА_2 повідомлення матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції врахував наступні положення закону.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 555 ЦК України визначає, що у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Що стосується обставин даної справи, суд першої інстанції встановив, що у надісланому ОСОБА_2 повідомленні від 25.08.2013 не визначено конкретну дату, до якої мала б бути повернута сума кредиту у повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.

За усталеною судовою практикою, яка була врахована судом першої інстанції, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Тож суд першої інстанції правильно констатував, що позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 у справі № 317/3680/13-ц 13.09.2013, а тому строк дії договору змінився.

За правильним висновком суду першої інстанції, у такому разі положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Як зазначено у оскаржуваному судовому рішенні, оскільки заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 з ОСОБА_2 у повному обсязі стягнуто заборгованість за договором № ZPMHGK від 03.07.2008 станом на 04.07.2013, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно підлягає стягненню заборгованість лише з 05.07.2013 до моменту звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду у справі № 317/3680/13-ц, а саме до 12.09.2013, оскільки після 12.09.2013 здійснення будь-яких нарахувань за кредитним договором, окрім тих, які передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, є незаконним.

Суд першої інстанції врахував, що у даній справі АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість станом на 22.04.2015, яка включає в себе заборгованість, яка вже була стягнута заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014. Вказана обставина виключає можливість стягнення з ОСОБА_2 однієї й тієї ж заборгованості двічі.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно врахував неможливість стягнення лише з ОСОБА_1 ту заборгованості, яка утворилась станом на 04.07.2013, оскільки вона вже була стягнута заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 лише з ОСОБА_2 .

Окреме стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однієї і тієї ж заборгованості станом на 04.07.2013 за різними рішеннями судів без зазначення у жодному із рішень про солідарне стягнення, буде подвійним стягненням однієї й тієї ж заборгованості.

У оскаржуваному судовому рішенні містяться і мотиви відмови у задоволенні позову в частині стягнення грошових сум з відповідача ОСОБА_3 .

Тож судова колегія вважає переконливим висновок суду першої інстанції щодо того, що звертаючись до суду із позовом лише до ОСОБА_2 у справі № 317/3680/13-ц, банк самостійно визначив спосіб виконання зобов`язань за договором № ZPMHGK від 03.07.2008, скориставшись своїм диспозитивним правом обрати відповідача за позовом.

Отже, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що не підлягає стягненню у даній справі заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка існувала станом на 04.07.2013 і вже стягнута з ОСОБА_2 заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014.

Відтак суд першої інстанції правильно частково задовольнив позов, стягнувши з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за відсотками та пенею за період з 05.07.2013 до 12.09.2013.

У оскаржуваному судовому рішенні наведено розрахунок, який не осопрений апелянтом та не викликає сумніву у правильності.

Також судом правомірно застосовані положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, за якими розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зокрема враховано, що розмір пені, визначений позивачем, майже у три рази перевищує розмір збитків (відсотків за договором), а тому може бути зменшений з урахуванням загальних засад цивільного законодавства та принципів розумності і справедливості.

Є обґрунтованими та переконливими висновки суду першої інстанції також з приводу вимог про стягнення штрафів та комісії.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 жовтня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков