Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1831/21

20 грудня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді: Міськевич О.Я.,

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_3 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішення суду від 17.02.2014 року розірвано. В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 15.02.2019 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 1300,00 грн. щомісячно. Аліменти присуджені в сумі по 1300,00 грн. є занадто малими для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку дитини. З часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти. За таких обставин вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, та стягувати аліменти у частці від доходу відповідача.

При визначенні розміру аліментів просить взяти до уваги, погіршення її матеріального становища, що вона не працює, здійснює догляд за дитиною, постійного доходу немає. Зароблених нею коштів не достатньо для матеріального забезпечення дітей та їх належного фізичного та духовного розвитку. Натомість відповідач регулярно їздить на заробітки закордон в Королівство Бельгія, має високий щомісячний заробіток. Останній немає інших утриманців, а тому має змогу платити аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку.

Короткий зміст відзиву відповідача на позовну заяву:

28.09.2021 від відповідача ОСОБА_3 поступив письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він визнає позов частково. Зазначив, що позивача немає підстав подавати позов до суду, так як її матеріальне становище не погіршилося, а навпаки покращилося. 06.01.2021 року позивач набула права власності на земельні ділянки, уклала Договір на встановлення земельного сервітуту, займається підприємницькою діяльністю. Він не ухиляється від сплати аліментів, ніде не працює, працює по тимчасових заробітках, які не носять систематичний характер, а тому не має змоги сплачувати аліменти у визначиц спосіб позивачем. Тому просив збільшити визначений розмір аліментів з 1300,00 грн. на розмірі по 1500,00 грн. щомісячно .

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив суд постановити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим рішенням Надвірнянського районного суду від 15.02.2019 року , в твердій грошовій сумі, на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягнути з відповідача на користь позивача сплачені позивачем судові витрати на правову допомогу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений вчасно. Заяви про вдкладення розгляду справи не поступило. Однак від нього поступив відзив, в якому позовні вимоги визнав частково з підстав, зазначених у ньому.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянський районного суду Івано-Франківської області від 03.09.2021 по даній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Ухвалою Надвірнянський районного суду Івано-Франківської області від 24.11.2021 року витребувано докази по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 17.02.2014 року шлюб розірвано, неповнолітню дочку ОСОБА_4 залишено проживати з матір"ю. (а.с. 6).

В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2019 року присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн, щомісячно на кожну, до досягнення дитинною повноліття (а.с.7).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивач ОСОБА_2 разом з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Як вбачається з повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України, наданого на виконання ухвали суду від 29.11.2021, відповідач ОСОБА_5 в період з 01.012020 по 07.12.2021 двадцять раз здійснював перетин державного кордону України (а.с. 59-62).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить змінити спосіб присудження аліментів, зокрема з твердої грошової суми в частці від заробітку (доходу) батька дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 383/160/17-ц.

За наведенного вбачається, що спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідач в відзиві не заперечувався факт того, що він працює по тимчасових заробітках.

Щодо наданої суду інформації Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України про перетин відповідачем ОСОБА_5 державного кордону України в період з 01.012020 по 07.12.2021 суд зазначає, що вказана інформація не підтверджує факт працевлаштування відповідача ОСОБА_6 за кордоном. Однак вказана інформація свідчить про достатній матеріальний стан відповідача, який необхідний для забезпечення багаторазового перебування відповідача за межами України.

Також суд не бере до уваги посилання сторони відповідача на те, що позивача покращився матеріальний стан, а в нього немає постійного доходу, а гроші заробляє тимчасовими заробітками, які не носять систематичний характер, та немає можливості сплачувати аліменти у визначений спосіб позивачем, оскільки зазначене не звільняє батька від його обов`язку утримувати дитину.

Вказана позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19 (провадження № 61-929св19).

Отже, враховуючи, що дитина проживає разом з матір`ю, а позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі, як покликається відповідач, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), батька.

Тому з врахуванням матеріального становища позивача, відсутність у відповідача інших утриманців, задовільний стан здоров`я відповідача, те, що він є працездатним, працює по тимчасових заробітках, про що не заперечує сам відповідач, задовільний стан здоров`я дитини, а також право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, так як такий на переконання суду, відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає інтересам та потребам дітей, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дітей.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Висновки суду:

Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність зміни визначеного судовим рішенням Надвірнянського районного суду від 15.02.2019 року способу присудження аліментів у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини та визначити їх в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як встановлено судом, між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом Романишин Д. укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №45/07/2021 від 30.07.2021 року (а.с. 16-17).

Згідно квитанції №017/2021 від 30.07.2021 року за складання процесуальних документів та представництво інтересів в суді позивачем ОСОБА_2 сплачено 2500,00 грн. адвокату Романишин Д. (а.с. 18).

Отже за розгляд справи судом з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (інд.номер НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 - 2500 ,00 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (інд.номер НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 стягнути 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192, 196 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задоволити.

Змінити визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.02.2019 року спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі на розмір у частці від заробітку (доходу) батька дітей.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (інд.номер НОМЕР_1 ) жителя смт.Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (інд.номер НОМЕР_1 ), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 - 2500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (інд.номер НОМЕР_1 ) жителя АДРЕСА_1 на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 24.12.2021 року.