Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2175/20
Номер провадження: 2/511/120/21
25 лютого 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Теренчук Ж. В.,
при секретарі - Ніколас С.О.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ,що продовжила навчання
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , 2002 року народження, на період навчання в ВП "Об`єднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету "Одеська юридична академія" у розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку, так як відповідач, добровільно матеріальну допомогу на навчання доньки не надає.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними було розірвано в 2011 році, син залишився проживати з нею. На даний час син є повнолітнім. Він з 01.09.2020 року є студентом денної форми навчання відокремленого підрозділу «Об`єднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія», в зв`язку з чим працювати та забезпечувати себе сам не може. Вона також не в змозі забезпечити сина всім необхідним, так як витрати на його утримання значно збільшились, в неї на утриманні є ще одна дитина. Син потребує матеріальної допомоги від відповідача, а відповідач є працездатним та має змогу надати йому таку допомогу. Тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про не вручення відповідачу повідомлення, позовної заяви та доданих до неї документів, в зв`язку з відсутністю відповідача за місцем реєстрації.
Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2011 рік. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.03.2011 року шлюб між ним було розірвано. (а.с.5,6)
За час спільного життя у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи. (а.с.8,9)
ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утримання, що підтверджується довідкою Роздільнянської міської ради №1307 від 26.11.2020 року. (а.с.12)
З рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2011 року, судом встановлено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_1 ) на утримання сина ОСОБА_3 було стягнуто аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно, до досягнення ним повноліття.
На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 . (а.с.10)
ОСОБА_3 з 01.09.2020 року є студентом 1 курсу денної форми навчання відокремленого підрозділу «Об`єднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія», що підтверджується довідкою ВП «ОВПТУ сфери послуг НУ «ОЮА» №126/4. Також з даної довідки судом встановлено, що термін навчання визначено з 01.09.2020 року по 31.03.2022 року. (а.с.11)
Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України).
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_2 є батьком повнолітнього ОСОБА_3 . На даний час стягнення аліментів на його утримання у відповідності до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.01.2011 року припинено, в зв`язку з досягненням сином повноліття.
Однак ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання відокремленого підрозділу «Об`єднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» та не має змоги працювати і забезпечувати себе сам.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що син потребує матеріальної допомоги від батька, так як навчається, а це потребує значних витрат.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Суд, приймаючи рішення щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , приймає до уваги, що останній сплачував аліменти на сина до досягнення повноліття в розмірі 1000 грн, по аліментам має значну заборгованість, даних про те, що на теперішній час він має можливість виплачувати аліменти на повнолітню дитину в розмірі 3000 грн, позивачкою не надано, в суді вона повідомила, що про доходи відповідача їй нічого невідомо, а тому суд, застосовуючи принцип розумності при визначенні розміру стягуваних аліментів на навчання дитини, вважає, що необхідним та достатнім розміром аліментів на навчання будуть аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно, проти чого позивачка також в суді не заперечувала.
На підставі викладеного суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь сина на період здобуття ним професійної освіти, останній потребує допомоги, а тому на користь позивача належить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно починаючи з дня звернення до суду до закінчення сином навчання ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), але не пізніше досягнення сином 23-х річного віку.
Відповідачем не надано суду доказів про те, що він не має можливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позивач звернувся до суду з позовом 03.12.2020 року, тому суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, стягувати аліменти з дати пред`явлення позову, а саме з 03.12.2020 року.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
На підставі ст.141, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжила навчання, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в відокремленому підрозділі «Об`єднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» в розмірі по 2000 грн щомісячно, починаючи з 03.12.2020 року до 31.03.2022 року, але не пізніше чим до досягнення ним 23-х річного віку.
В іншій частині позову відмовити.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми аліментів за один місяць відповідно до ст. 430 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Ж. В. Теренчук