ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7029/19 Номер провадження 22-ц/814/424/21Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Полтаві цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02 грудня 2020 року

по справі за позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року КП «Кременчукводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що комунальне підприємство надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

В процесі розгляду справи уточнило свої позовні вимоги, у яких просило стягнути заборгованість по наданим послугам в сумі 3 029 грн. 01 коп. за період з 01 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року.

Також позивач просив стягнути з відповідачів втрати від інфляції у розмірі 349 грн. 67коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 128 грн. 82 коп.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 грудня 2020 року позов Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуць-кої міської ради задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води в сумі 3 029 грн.01 коп., встановлений індекс інфляції у розмірі 349 грн. 67 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 128 грн. 82 коп. за період з 01 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року.

Судовий збір, сплачений Комунальним підприємством «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради при подачі позову, в розмірі 1 728 грн. 90 коп. та при подачі заяви про видачу судового наказу в розмірі 192 грн. 10 коп., компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що висновки суду не відповідають обставинам справи, просила скасувати повністю рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її скаргу (заяву) в повному обсязі.

Вважає, щосудомпершої інстанції не враховані надані нею розрахунки платежів, розроблені відповідно до законодавчих актів та Законів України, і згідно платіжних документів, які надані в розрахунках, і підтверджується це в розрахунку, наданому КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради.

Також зазначала, що вона є пільговиком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (ст. 15 Закону України №488/95-ВР - члени загиблого/померлого/ ветерана війни код пільги в ЄДАРП - з, з 50% знижки пільги на норму споживання (50.НС.Д); посвідчення: серія НОМЕР_2 від 23 жовтня 2013 року «член сім`ї загиблого» та її син інвалід 1 групи загального захворювання по зору посвідчення: серія НОМЕР_3 від 13 березня 2019 року.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 надіслало свій відзив КП Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради, у якому спростовуючи доводи апеляційної скарги зазначало, що судове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ухвалено на повно з`ясованих обставинах, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначало, що у разі відсутності укладення договорів із комунальними підприємствами, обсяг прав та обов`язків сторін, які відповідно до ст. 11 ЦК України виникають також із дій та вчинків осіб, визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг.

Окрім того, згідно ст. 9 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Також, ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» зазначає, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, але даний обов`язок відповідачем не виконувався.

Крім того, відповідачі частково сплачували за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, тим самим визнаючи факт отримання та користування даною послугою.

Вважають, що аргументи апелянта про відсутність договірних відносин не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Окрім того, нарахування запослуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою відповідачів, у зв`язку із відсутністю приладів обліку води, проводяться згідно норм споживання, які затверджені рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №396 від 08 серпня 2014 року «Про затвердження тимчасових норм питного водопостачання населення м. Кременчука» (зі змінами внесеними рішенням №571 від 03 жовтня 2014 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №396 від 08 серпня 2014 року «Про затвердження тимчасових норм питного водопостачання населення м. Кременчука»).

Винятки зроблено лише для найбільш вразливих пільгових категорій населення - інвалідів війни та членів їх сімей. Постановою передбачено здійснювати нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення у разі відсутності квартирних приладів обліку інвалідам війни та членам їх сімей, на яких відповідно до чинного законодавства поширюються пільги, згідно із встановленими соціальними нормами.

ОСОБА_1 з 2000 року надається пільга 50%, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, а ОСОБА_2 з 14 лютого 2019 року 50 % як інваліду по зору. Жодна пільгова категорія відповідачів не відповідає категорії особа з інвалідністю внаслідок війни. А тому пільга надається тільки на соціальну норму згідно даної постанови.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що КП «Кременчукводоканал» здійснює діяльність на підставі Статуту, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради від 21 лютого 2019 року /а.с. 29-34/.

Відповідно до Статуту власником та засновником комунального підприємства «Кременчукводоканал» є територіальна громада м. Кременчука в особі Кременчуцької міської ради.

Відповідно до підпункту 2.2. пункту 2 Статуту предметом діяльності підприємства є, зокрема: забезпечення водопостачанням питної води та водовідведенням абонентів згідно з встановленими кількісними і якісними параметрами.

Споживачами послуги з централізованого водопостачання та водовідведення є фізичні особи населення та суб`єкти господарювання, які отримують послугу на підставі укладених договорів.

Квартира АДРЕСА_1 , знаходиться у багатоквартирному будинку, який підключений до мережі централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Письмовий договір між сторонами на надання таких послуг не укладено.

Відповідно до cт. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Згідно довідки про стан розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року (з урахуванням вхідного боргу) за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ОСОБА_1 , обслуговуюча організація ССББ «Володимира Великого, 58» відповідачі часткового сплачували за послуги, що підтверджує факт надання відповідачам водопостачання та водовідведення /а.с. 28/.

Згідно копії постанов Комісії, якими упродовж періоду з жовтня 2016 року були встановлені тарифи для КП «Кременчукводоканал», і які були покладені у розрахунок вартості наданої послуги /а.с. 35-40/.

ОСОБА_1 є дочкою загиблого учасника бойових дій та користується з 2000 року пільгою 50%, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

ОСОБА_2 є інвалідом І групи та користується з 14 лютого 2019 року пільгою 50%, як інваліду по зору (рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 01 лютого 2012 року зі змінами від 01 лютого 2019 року).

Квартира, де проживають відповідачі, не облаштована приладом обліку холодної води. Субсидія на оплату житлово-комунальних послуг їм не призначалась.

Нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою відповідачів, у зв`язку із відсутністю приладів обліку води, проводяться згідно норм споживання, які затвердженні рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №396 від 08 серпня 2014 року «Про затвердження тимчасових норм питного водопостачання населення м. Кременчука», (зі змінами внесеними рішенням №571 від 03 жовтня 2014 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 396 від 08 серпня 2014 року «Про затвердження тимчасових норм питного водопостачання населення м. Кременчука»).

У період з 01 серпня 2014 року по сьогоднішній день норми споживання за адресою відповідачів складали:

на послугу з централізованого постачання холодної води 7,35 м3 на 1 особу в місяць;

на послугу з централізованого водовідведення 10,5 м3 на 1 особу в місяць.

1 жовтня 2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» (далі Постанова), якою встановлено соціальні нормативи користування послугами, в межах яких надаються пільги та субсидії.

Соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлено за середніми нормами фактичного споживання послуг.

Зокрема, Постановою(зі змінами від 14 серпня 2019 року) встановлено соціальні нормативи для користування послугами з централізованого водопостачання - 2 куб. метри холодної води на одну особу на місяць за наявності послуги з постачання гарячої води та 3,6 куб. метри холодної води на одну особу на місяць за відсутності послуги з постачання гарячої води.

У разі виникнення перерви у наданні послуг з постачання гарячої води (більш як на 14 діб) в установленому законом порядку - 3,6 куб. метра холодної води на одну особу на місяць.

Нормиводоспоживання встановлюються відповідно до Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України від 27 вересня 2005 року №148, зареєстрованої в Мін`юсті 17 жовтня 2005 року за №1210/11490, з урахуванням ступеня благоустрою житла, впливу кліматичних і екологічних факторів, забезпеченості населеного пункту водними ресурсами тощо. Такі норми є більшими або меншими за встановлені соціальні нормативи.

Таким чином, у разі встановлення органами місцевого самоврядування норм споживання води більшими за соціальні нормативи для нарахування плати за послуги з централізованого холодного водопостачання, водовідведення та централізованого гарячого водопостачання застосовується норма споживання води, затверджена органами місцевого самоврядування, а для визначення розмірів соціальної допомоги соціальні нормативи.

Виняток зроблено лише для найбільш вразливих пільгових категорій населення інвалідів війни та членів їх сімей (абз. 4 п.п. 4) п. 3 Постанови. Постановою передбачено здійснювати нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення у разі відсутності квартирних приладів обліку інвалідам війни та членам їх сімей, на яких відповідно до чинного законодавства поширюються пільги, згідно із встановленими соціальними нормативами.

Стосовно п. 2 Розділу II (Прикінцеві положення) Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то борги з оплати комунальних послуг, норми щодо користування (споживання) якими встановлюються, виходячи із загальної площі житла громадян, які мають право на пільги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", станом на день набрання чинності цим Законом сплачуються за рахунок місцевих бюджетів у частині, яка утворилася за рахунок зменшення обсягу пільг при нарахуванні плати за комунальні послуги порівняно з обсягом, встановленим частиною третьою статей 12, 13, 14 і 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Цей Закон набрав чинності з дня його опублікування, крім пункту 2 цього розділу, який набрав чинності з 01 січня 2003 року.

Отже, п. 2 даного розділу поширюється на борги з оплати комунальних послуг, які утворилися до 01 січня 2003 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що викладені обставини доводять правильність розрахунку заборгованості відповідачів перед постачальником послуги.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до cт. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Згідно з ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`від 24 червня 2004 року №1875-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

При цьому укладення договору про надання житлово-комунальних послуг відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) аналогічно як і статті 7 і 13 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є обов`язком споживача. Останній зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

У постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року №6-59цс13 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У відповідності до Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Комісія).

У разі відсутності укладення договорів із комунальними підприємствами, обсяг прав та обов`язків сторін, які відповідно до ст. 11 ЦК України виникають також із дій та вчинків осіб, визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг.

Відповідно до ст. ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. наймач квартири зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлового-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-VІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 17-18, 20 «Правил надання послуг з централізованого облачення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, як і аналогічно ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинні на даний час), встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Вказані правові норми, є спеціальними по відношенню до інших приписів цивільного законодавства, тому даному випадку обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги не ставиться в залежність від наявності укладеного договору на надання таких послуги.

Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на даний час) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

При цьому укладення договору про надання житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) аналогічно, як і статті 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній наданий час), є обов`язком споживача, останній зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Форма та зміст (умови) Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінетів Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Вищезазначений висновок узгоджується з висновками Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року №6-59цс13, де зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Окрім того, нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою відповідачів, у зв`язку із відсутністю приладів обліку води, проводяться згідно норм споживання, які затверджені рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №396 від 08 серпня 2014 року «Про затвердження тимчасових норм питного водопостачання населення м. Кременчука» (зі змінами внесеними рішенням №571 від 03 жовтня 2014 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №396 від 08 серпня 2014 року «Про затвердження тимчасових норм питного водопостачання населення м. Кременчука»).

Винятки зроблено лише для найбільш вразливих пільгових категорій населення - інвалідів війни та членів їх сімей. Постановою передбачено здійснювати нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення у разі відсутності квартирних приладів обліку інвалідам війни та членам їх сімей, на яких відповідно до чинного законодавства поширюються пільги, згідно із встановленими соціальними нормами.

ОСОБА_1 з 2000 року надається пільга 50%, як члену сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, а ОСОБА_2 з 14 лютого 2019 року 50 % як інваліду по зору. Жодна пільгова категорія відповідачів не відповідає категорії особа з інвалідністю внаслідок війни. А тому пільга надається тільки на соціальну норму згідно даної постанови.

Стосовно п. 2 Розділу ІІ (Прикінцеві положення) Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», борг з оплати комунальних послуг, норми щодо користування (споживання) якими встановлюються виходячи із загальної площі громадян, які мають право на пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» станом на день набрання чинності цим законом, сплачуються за рахунок місцевих бюджетів у частині, яка утворилася за рахунок зменшення обсягу пільг при нарахуванні плати за комунальні послуги порівняно з обсягом, встановленим частиною 3 ст. ст. 12-15 вищезазначеного закону.

Даний Закон набрав чинності з дня його опублікування, крім п. 2 цього розділу, який набрав чинності з 01 січня 2003 року. Відтак п. 2 даного розділу поширюється на борги з оплати комунальних послуг, які утворилися до 01 січня 2003 року.

Звідси правильним є висновок суду про те, що наявні у справі докази доводять правильність розрахунку заборгованості відповідачів перед постачальником послуги.

Окрім того, правомірно, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано суму втрат від інфляції у розмірі 349 грн. 67 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 128 грн. 82 коп.

В свою чергу, з урахуванням встановлених обставин, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверд-жують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.