РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №CL-130975 від 29 серпня 2018 року в розмірі 170 024 грн. 41 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 серпня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-130975. Відповідно до п. 1, 2 вказаного кредитного договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 90 000,00 грн. шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок. Строк користування кредитом встановлено до 28 серпня 2023 року включно. Позичальник зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін з 22 до 29 числа кожного місяця, згідно графіку платежів (додаток №1 до Кредитного договору № CL-130975 від 29 серпня 2018 року). Банк в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором надавши кредитні кошти, а відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначений первісним кредитором ПАТ «Кредобанк» та станом на 20 червня 2019 року становить 109 441 грн. 74 коп., з яких: сума залишку за кредитом - 89 110 грн. 77 коп.; сума прострочених процентів - 20 330 грн. 97 коп.

20 червня 2019 року між ПАТ «Кредобанк» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № CL-130975 від 29 серпня 2018 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем, перейшло до позивача. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором CL-130975 від 29 серпня 2018 року зазначена у додатку до договору відступлення прав вимоги та становить на 20 червня 2019 року 109 441 грн.74 коп. Окрім того, відповідачу за період з 20 червня 2019 року по 16 квітня 2021 року нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань в сумі 42 473 грн. 66 коп., та відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні збитки за період липень 2019 року-квітень 2021 року в сумі 11 677 грн. 43 коп. та відсотки за користування грошовими коштами за період з 20 червня 2019 року по 04 червня 2021 року в розмірі 6 431 грн. 58 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, при цьому 17 грудня 2021 року від позивача надійшла заява з клопотанням про проведення засідання, що призначене на 23 грудня 2021 року за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою представника відповідача ОСОБА_2 23 грудня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача та відповідача. Вказує, що вимоги позовної заяви визнають частково, а саме в частині 109 441 грн. 74 коп. сума коштів по договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 20 червня 2019 року. Окрім того, просить врахувати, що в пункті 7.1 кредитного договору № CL-130975 від 29 серпня 2018 року визначено, що розмір пені не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного грошового зобов`язання.

23 вересня 2021 року представником відповідача Якобчуком П.О. було подане клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 серпня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-130975, за яким останній отримав кредит в сумі 90 000 грн. 00 коп. шляхом перерахуванням коштів на поточний рахунок на строк до 28 серпня 2023 року включно, зі сплатою за користування кредитом процентів в розмірі 52,99 % річних.

20 червня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладений договір факторингу № 06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № CL-130975 від 29 серпня 2018 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», що підтверджується договором факторингу № 06/19-2 від 20 червня 2019 року, витягом з додатку № 1 до договору факторингу, платіжними дорученнями № 284004998 від 28 серпня 2019 року, № 284004980 від 23 серпня 2018 року, 284004601 від 02 серпня 2019 року, № 284004566 від 01 серпня 2019 року, № 284004462 від 29 липня 2019 року, № 284004149 від 27 червня 2019 року, № 20 від 09 вересня 2019 року, № 18 від 06 вересня 2021 року про оплату за відступлення прав грошової вимоги згідно договору факторингу № 06/19-1 та № 06/19-2 від 20 червня 2019 року.

Відповідно до п. 7.1 вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у зв`язку з переходом до нього від ПАТ «Кредобанк» прав вимоги стає кредитором у зобов`язаннях щодо позичальників за кредитними договорами та одержує замість ПАТ «Кредобанк» в повному обсязі право вимагати від позичальників належного виконання ними зобов`язань за кредитними договорами. Починаючи з визначеної цим договором дати переходу прав вимоги, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» має право, зокрема, одержувати всі суми, належні до сплати позичальниками на задоволення відступлених прав вимоги, вчиняти будь-які законні фактичні дії, пов`язані з реалізацією (здійсненням) прав вимоги.

Згідно витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20 червня 2019 року, сума заборгованості відповідача за кредитним договором № CL-130975 від 29 серпня 2018 року станом на 19 червня 2019 року складає 109 441 грн. 74 коп., з яких: 89 110 грн. 77 коп. сума основного боргу; 20 330 грн. 97 коп. сума процентів за користування кредитом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Зважаючи на те, що відповідач умови кредитного договору № CL-130975 від 29 серпня 2018 року належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка відповідно до витягу з додатку № 1 до Договору факторингу № 06/19-2 становить 109 441 грн. 74 коп., суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у вказаному розмірі.

З приводу стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3 процентів річних від простроченої суми боргу суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вже було встановлено судом, станом на момент переходу права вимоги від ПАТ «Кредобанк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідач мав заборгованість за кредитним договором у розмірі 109 441 грн. 74 коп., тому позивач на законних підставах висунув вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК України.

З наданого позивачем розрахунку, проведеного за період прострочення з 20 червня 2019 року по 04 червня 2021 року, вбачається, що сума інфляційних нарахувань на суму боргу становить 11 677 грн. 43 коп., три проценти річних 6 431 грн. 58 коп., тому, оскільки дані розрахунки є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що стягнення зазначених сум з відповідача підлягає задоволенню.

Проаналізувавши вимогу позивача про стягнення із відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 42 473 грн. 66 коп., суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаної вимоги з огляду на наступне.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як слідує з пункту 7.1 кредитного договору № CL-130975 від 29 серпня 2018 року, укладеного між відповідачем та ПАТ «Кредобанк», сторони домовились, що розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Оскільки загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 109 441 грн. 74 коп., то розмір пені не повинен перевищувати 16 416 грн. 26 коп. (109441,74 грн. х 0,15), тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення пені у розмірі, визначеному позивачем, а саме 42 473 грн. 66 коп.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитним договором № CL-130975 від 29 серпня 2018 року в розмірі 109 441 грн. 74 коп., з яких: 89 110 грн. 77 коп. сума основного боргу; 20 330 грн. 97 коп. сума процентів за користування кредитом, а також інфляційні втрати у розмірі 11 677 грн. 43 коп., 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 6 431 грн. 58 коп. та пеня в розмірі 16 416 грн. 26 коп., а загалом 143 967 грн. 01 коп.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2 159 грн. 51 коп. (143 967 грн. 01 коп. х 2 550 грн. 37 коп. /170 024 грн. 41 коп.).

Керуючись статтями 512, 514, 516, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором № CL-130975 від 29 серпня 2018 року у розмірі 143 967 (сто сорок три тисячі дев`ятсот шістдесят сім) гривень 01 копійка.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» судові витрати у розмірі 2 159 (дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять) гривень 51 копійка.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, поверх 6, оф. 34, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 23 грудня 2021 року.

Суддя О.О. Першко