Справа № 727/1332/21
Провадження № 2/727/811/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці Слободян Г.М., за участю секретаря судового засідання Дячук І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву (клопотання) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М.Д. (місцезнаходження: вул. Хотинська, 4-М м. Чернівці) про визнання недійсним свідоцтва та зобов`язання вчинити певні дії:

В С Т А Н О В И В:

10.02.2021 року до суду звернулись позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом . про визнання недійсним свідоцтва та зобов`язання вчинити певні дії до ОСОБА_3 третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М.Д. про визнання недійсним свідоцтва та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 18.02.2021 року вищенаведений позов було залишено без руху та надано 5- ти денний термін на усунення недоліків, вказаних судом.

19.02.2021 року позивача в суд подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_3 , який є власником, в користуванні і розпорядженні квартирою АДРЕСА_3 .

22.02.2021 року позивачами в суд скеровано заяву на виконання ухвали без руху від 18.02.2021 року.

Ухвалою суду від 22.02.2021 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ; третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М.Д.(місцезнаходження: вул. Хотинська 4-М, м,Чернівці) про визнання недійсним свідоцтва та зобов`язання вчинити певні дії.

В судове засідання для вирішення клопотання про забезпечення позову сторони не з`явилися, відомостей про поважність причини неявки суду не представили .

Відповідно до ст. 153 ЦПК Українизаява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд, оглянувши подані письмові матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Питання забезпечення позову врегульовано главою 10 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі вимог ч.1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 1 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.1 п.2 ст.150 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п.4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові N 9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Наведене узгоджується і з правовими позиціями Верховного Суду України (постанови від 25.05.2016 року по справі № 6-605цс16 (№ в ЄДРСРУ 57933051).

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі"Дорани проти Ірландії"Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу, як власнику в користуванні та розпорядженні кв. АДРЕСА_3 ; не зазначена вартість майна, та чи співмірна ця вартість ціні позову.

Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження наміру відповідача навмисно відчужити спірне майно, у зв`язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивачі просять заборонити ОСОБА_3 як власнику майна придбаного на аукціоні, а саме в користуванні та розпорядженні кв. АДРЕСА_3 ; при цьому відсутні посилання на докази зазначеним обставинам.

Вищенаведені обставини унеможливлюють виконання ухвали, враховуючи зазначене суд вважає заяву (клопотання) безпідставною та необґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-157, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, - ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Суружіу М.Д. (місцезнаходження: вул. Хотинська, 4-М м. Чернівці) про визнання недійсним свідоцтва та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд міста Чернівці або безпосередньо до апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слободян Г.М.