Провадження №2/523/6236/21
У Х В А Л А

"23" грудня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Сирф Ю.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2021р відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мирончук Валерія Валеріївна, про визнання заповіту недійсним.

21.12.2021р до суду ОСОБА_1 ,як особою що має право на спадкування майна за законом, подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Петковій Н.М. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 04.06.2021р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мирончук В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 306, стосовно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Видача ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду та створить підстави для позивача щодо звернення до суду з новими позовними заявами про внесення змін до відповідних свідоцтв про право на спадщину.

Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа, без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню її заявнику, виходячи з такого.

На підставі частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції дотримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до положень статей 150, 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Необхідно зазначити, що звертаючись до суду з клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами дійсно існує спір щодо спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Позивач вважає, що заповіт померлого ОСОБА_3 не відповідав внутрішній волі заповідача, а тому його слід визнати недійсним.

Разом із тим, в порушення п.4 ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову не містить доказів заведення приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петковою Н.М. спадкової справи чи вчинення будь-яких нотаріальних дій відносно майна померлого ОСОБА_3 , а тому визнається судом необґрунтованою.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 42 ЗУ «Про нотаріат» за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Пунктом 4.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Частиною 2 статті 8-1 Закону України «Про нотаріат» встановлена заборона будь-якого втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків.

Отже, чинним законодавством України прямо передбачений обов`язок нотаріуса зупинити нотаріальне провадження, тобто тимчасово припинити вчинення нотаріальних дій на невизначений строк, за умови надходження від заінтересованої особи відповідної заяви та отримання від суду відповідного повідомлення.

За викладених обставин, за відсутності доказів заведення приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петковою Н.М. спадкової справи чи вчинення будь-яких нотаріальних дій відносно майна померлого ОСОБА_3 , доказів отримання нотаріусом заяви ОСОБА_1 про зупинення вчинення нотаріальних дій, суд вважає передчасним застосування заходів забезпечення позову, про які йде мова у заяві ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена можливості повторно подати заяву про забезпечення позову, виконавши вимоги п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-153,260,261,353 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена 23.12.2021р.

Суддя К.О. Далеко