справа № 166/865/20
провадження № 2/166/9/21
РІШЕННЯ

іменем України

22 лютого 2021 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 , та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 18 серпня 2021 року звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Заяву обґрунтовують тим, що 09 квітня 1991 року позивачка з відповідачем уклали шлюб, в якому народилось дві дочки: ОСОБА_6 , 1993 року народження, та ОСОБА_7 , 1996 року народження.

Рішенням Ратнівського районного суду від 02 березня 2020 року шлюб, укладений між ними, розірвано.

Зазначили, що під час проживання з відповідачем сторони вели спільне підсобне господарство, в якому було три корови, кінь, щорічно вирощували телят, свиней, різну птицю, обоє виїздили на сезонні роботи, обробляли земельну ділянку площею 5 га, на якій вирощували сільськогосподарські культури, які частково продавали.

У результаті спільної праці вони придбали колісний трактор Т-25, реєстраціний номер НОМЕР_1 , вартістю 4000 доларів США, що станом на 31.07.2020 року по курсу НБУ становить 110765 грн 20 коп.; тракторний напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 200 доларів США, що становить 5538 грн 25 коп.; легковий автомобіль Ford Escort, 1988 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , фактично купили за 5000 доларів США, що становить 138456 грн 50 коп.. у ОСОБА_9 , який видав довіреність на відповідача та спільну дочку ОСОБА_10 ; металеві диски для розпушування ґрунту, вартістю 500 доларів США, що становить 13845 грн 65 коп.; культиватор, вартістю 150 доларів США, що становить 4153 грн 50 коп.; косилку роторну, вартістю 4000 грн; картоплекопалку-вертушку, вартістю 2500 грн; двохкорпусний плуг, вартістю 2500 грн; однокорпусний плуг, вартістю 2000 грн; металеві знаки для посадки овочів, вартістю 2000 грн; металеві тракторні граблі, вартістю 300 доларів США, що становить 8307 грн 39 коп.; віз дерев`яний до трактора, вартістю 2000 грн; бензопилу, вартістю 2100 грн; зварювальний апарат, вартістю 2000 грн; перфаратор, вартістю 2100 грн; стругальний станок з електродвигуном, вартістю 2500 грн; п`ять електродвигунів, вартістю 2000 грн кожен на загальну суму 10000 грн; металеві драпаки для очищення ґрунтів, вартістю 2500 грн; тракторну косилку, вартістю 100 доларів США, що становить 2769 грн 13 коп.; мотоцикл ИЖ, який не має реєстраційного номера вартістю 100 доларів США, що становить 2769 грн 13 коп.

Крім цього, сторонни заощадили валюту в сумі 5000 доларів США, що станом на 31 липня 2020 року становить 138456 грн 50 коп., та 5000 євро, що становить 162735 грн, тобто на загальну суму 301191 грн 50 коп.

Загальна вартість майна, що підлягає поділу, становить 623996 грн 46 коп., тобто ідеальна 1/2 частка кожному співвласнику становить 311998 грн 23 коп.

У лютому 2019 року ОСОБА_3 перейшов жити в с.Краска. Ще до переходу забрав із собою грошові заощадження сім`ї в сумі 5000 доларів США, та 5000 євро. В березні 2019 року забрав автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_4 , трактор Т-25, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тракторний напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , металеві диски для розпушування ґрунту, косилку роторну, картоплекопалку-вертушку, двохкорпусний плуг, металеві знаки для посадки овочів, металеві тракторні граблі, віз дерев`яний до трактора, бензопилу, перфаратор, стругальний станок з електродвигуном, п`ять електродвигунів, тобто грошові кошти та майно на загальну суму 599497 грн 11 коп.

Позивачці відповідач залишив однокорпусний плуг, тракторні граблі, зварювальний апарат, культиватор, тракторну косілку, технічно несправний мотоцикл ИЖ, драпаки для очищення ґрунту, тобто майна на загальну суму 24499 грн 35 коп.

Позивач та її представник просять винести рішення, яким провести поділ спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , виділивши в натурі позивачці валюту в сумі 2500 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 69228 грн 25 коп., 2500 євро, що становить 81367 грн 50 коп., трактор Т-25, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 4000 доларів США, що становить 110765 грн 20 коп., віз дерев`яний до трактора вартістю 2000 грн, роторну косилку вартістю 4000 грн, двохкорпусний плуг, вартістю 2500 грн, тобто на загальну суму 269860 гн 95 коп.; відповідачу ОСОБА_3 виділити в натурі 2500 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 69228 грн 25 коп., 2500 євро, що становить 81367 грн 50 коп., тракторний напівпричіп, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , вартістю 200 доларів США, що становить 5538 грн 26 коп., легковий автомобіль Ford Esсort, 1988 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , вартістю 5000 доларів США, що становить 138456 грн 50 коп., металеві диски для розпушування ґрунту, вартістю 500 доларів США, що становить 13845 грн 65 коп., культиватор, вартістю 150 доларів США, що становить 4153 грн 70 коп., картоплекопалку-вертушку, вартістю 2500 грн, однокорпусний плуг, вартістю 2000 грн, металеві знаки для посадки овочів, вартістю 2000 грн, металеві тракторні граблі, вартістю 300 доларів США, що становить 8307 грн 39 коп., бензопилу, вартістю 2100 грн, зварювальний апарат, вартістю 2000 грн, перфаратор, вартістю 2100 грн, стругальний станок з електродвигуном, вартістю 2500 грн, п`ять електродвигунів, вартістю 2000 грн кожен на суму 10000 грн, металеві драпаки для очищення ґрунтів, вартістю 2500 грн, тракторну косилку, вартістю 100 доларів США, що становить 2769 грн 13 коп., мотоцикл ИЖ, який не має реєстраційного номера, вартістю 100 доларів США, що становить 2769 грн 13 коп., тобто на загальну суму 354135 грн 51 коп. Крім того, просять стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію в розмірі 42137 грн 28 коп., яка становить різницю між належною останній ідеальною 1/2 часткою у спільному сумісному майні подружжя, та сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 3119 грн 01 коп., комісію пошти за сплату судового збору в сумі 61 грн 99 коп.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 09 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та надано відповідачу строк для подання відзиву.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_4 та продовжено відповідачу строк для подання зустрічного позову про поділ спільного майна подружжя до 21 жовтня 2020 року.

На адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 21 жовтня 2020 року надійшла зустрічна позовна заява, в якій зазначено, що 09 квітня 1991 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено юридичний шлюб, який розірвано рішенням Ратнівського районного суду Волинської області. У період спільного проживання ОСОБА_3 за спільно нажиті кошти здійснено добудову житлового будинку, на що було витрачено значну кількість будівельних матеріалів, виготовлено проект газифікації, за який сплачено 7000 грн, підвід до житлового будинку газопроводу, на що витрачено грошові кошти в сумі 11000 грн, придбано та встановлено газовий котел, вартістю 8000 грн, батареї, вартістю 2000 грн. Також, за період спільного проживання з ОСОБА_1 було придбано газову плитку за ціною 2900 грн, мікрохвильову піч за ціною 800 грн, пральну машинку за ціною 10000 грн, холодильник за ціною 8000 грн, морозильну камеру за ціною 8000 грн, кухонний гарнітур за ціною 920 доларів США, електром`ясорубку за ціною 1800 грн, електрошвейну машинку за ціною 2200 грн, телевізор за ціною 2000 грн, дві супутникові антени за ціною 6000 грн, спальний гарнітур за ціною 7000 грн, стінку меблеву за ціною 8000 грн, м`яку кутову частину за ціною 4000 грн, цеглу силікатну облицювальну в кількості три тисячі штук за ціною 14000 грн, цеглу червону будівельну в кількості три тисячі штук за ціною 12000 грн, дві корморізки з електромоторами за ціною 4300 грн, млин ДКУ з електромотором за ціною 3300 грн, січкарню з електромотором за ціною 5000 грн, електронождак за ціною 1900 грн, циркулярку за ціною 2100 грн, шиподовбальний станок за ціною 2300 грн, редуктор для сільськогосподарської техніки, за ціною 1500 грн, паливний насос до трактора Т-40 за ціною 1500 грн, металеві тиски за ціною 1900 грн, віз до трактора за ціною 4000 грн, пилосос за ціною 2700 грн, 60 листків шиферу восьмихвильового за ціною 8000 грн, чотири велосипеди на суму 8000 грн, розпашник кінний за ціною 2500 грн, ванну за ціною 2100 грн, водонапірну міні-башню за ціною 2700 грн та міні-мийку "Kercher" за ціною 2800 грн. За домовленістю з позивачкою після розірвання шлюбу вищевказані предмети та речі остання залишила собі, а колісний трактор Т-25, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , тракторний напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , металеві диски для розпушування ґрунту, культиватор, роторну косарку, картоплекопалку-вертушку, двохкорпусний плуг, однокорпусний плуг, металеві знаки для посадки овочів, металеві тракторні граблі, дерев`яний віз до трактора, бензопилу, зварювальний апарат, перфаратор, стругальний станок з електродвигуном, п`ять електродвигунів, металеві драпаки для очищення ґрунтів, тракторну косарку та мотоцикл ИЖ, який не має реєстраційного номера, віддала відповідачу ОСОБА_3 . Незважаючи на домовленість, позивачка подалу до суду позов, в якому просить розділити лише предмети та речі, які з власної ініціативи віддала відповідачу. Просить стягнути з ОСОБА_1 компенсацію 1/2 вартості спільно нажитого майна, яке перебуває у її безпосередньому користуванні, що складається з наступних речей та предметів: газова плитка вартістю 2900 грн, мікрохвильова піч вартістю 800 грн, пральна машинка вартістю 10000 грн, холодильник вартістю 8000 грн, морозильна камера вартістю 8000 грн, кухонний гарнітур вартістю 920 доларів США, електром`ясорубка вартістю 1800 грн, електрошвейна машинка вартістю 2200 грн, телевізор вартістю 2000 грн, дві спутникові антени вартістю 6000 грн, спальний гарнітур вартістю 7000 грн, стінка мебельна вартістю 8000 грн, м`яка кутова частина вартістю 4000 грн, цегла силікатна облицювальна в кількості три тисячі штук вартістю 14000 грн, цегла червона будівельна в кількості три тисячі штук за вартістю 12000 грн, дві корморізки з електромоторами вартістю 4300 грн, млин ДКУ з електромотором вартістю 3300 грн, січкарня з електромотором вартістю 5000 грн, електронождак вартістю 1900 грн, циркулярк вартістю 2100 грн, шиподовбальний станок вартістю 2300 грн, редуктор для сільськогосподарської техніки вартістю 1500 грн, паливний насос до трактора Т-40 вартістю 1500 грн, металеві тиски вартістю 1900 грн, віз до трактора вартістю 4000 грн, пилосос вартістю 2700 грн, 60 листків шиферу восьмихвильового вартістю 8000 грн, чотири велосипеди вартістю 8000 грн, розпашник кінний вартістю 2500 грн, ванна вартістю 2100 грн, водонапірна міні-башня вартістю 2700 грн, газовий котел вартістю 8000 грн, батареї опалення вартістю 2000 грн, міні-мийка "Kercher" вартістю 2800 грн. Також просить стягнути з ОСОБА_1 компенсацію 1/2 вартості спільно нажитих будівельних матеріалів, витрачених на добудову житлового будинку, двох хлівів та гаража. З метою визначення вартості матеріалів, витрачених на добудову житлового будинку, двох хлівів та гаража, просив призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою від 22 жовтня 2020 року вимоги за зустрічним позовом представника відповідача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя об`єднано в одне провадження з вимогами за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання на 19 листопада 2020 року.

Від відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 04 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій зазначили, що зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 та його представника не визнають, оскільки в ній викладені недостовірні обставини. Зокрема, в зустрічній позовній заяві перераховано майно, яке ні позивачці, ні відповідачу ніколи не належало, і ними не було спільно нажите. Ціни на перераховане в позові майно завищено в декілька разів. Зазначили, що будівництво житлового будинку та всіх господарських будівель, які розміщені в с.Здомишель, проводилось в 1992-1996 роках батьками позивачки ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . Ніяких грошових коштів та фізичних сил на будівництво ні позивачка, ні відповідач не вклали, будь-якої добудови сторони не здійснювали. Будинок належить матері позивачки і збудований на виділеній їй земельній ділянці. Проект газифікації, газопровід, придбання газового котла, освітлення будинку та господарських споруд були здійснені за кошти батьків позивачки. Щодо рухомого майна зазначили наступне: віз від трактора забрав ОСОБА_3 , одна супутникова антена належить спільній дочці сторін ОСОБА_12 , яка привезла їм і телевізор, січкарню з електромотором позивачці подарувала хрещена мати ОСОБА_13 , розпашник кінний подарований позивачці ОСОБА_14 , газова плита, пральна машинка, яка уже була у користуванні, електрошвейна машинка, один велосипед, електром`ясорубка подарові позивачці її матір`ю. Крім того, батьками позивачки поставлено в будинку та господарських будівлях, до дня поселення сторонами в будинок, мікрохвильову піч, яка вже перебувала у вжитку, вартістю 100 грн, холодильник вартістю 2190 грн, морозильну камеру вартістю 3150 грн, кухонний гарнітур, телевізор, 1 супутникову антену, спальний гарнітур, стінку меблеву, одну корморізку з електромотором, електронождак, ванну, водонапірну міні-башню, батареї опалення. Відповідач безпідставно перерахував це майно в позові. Щодо пилососа та м`якої кутової частини зазначили, що вони нині ніякої цінності не становлять, оскільки були поломані ще під час спільного проживання з відповідачем і для подальшого користування вони не придатні, позивачка ними не користується вже більше п`яти років. З наведених підстав просять відмовити в зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації за спільно нажите майно.

Ухвалою від 19 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду справи по суті, залучено до участі в справі як третю особу без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 .

У судовому засіданні допитана в якості свідка позивачка за первісним позовом показала, що на пропозицію її батьків вона, відповідач та двоє дітей перейшли проживати у половину новозбудованого батьками будинку. Протягом шести років її чоловік не працював, вона отримувала пенсію по інвалідності, вела домашнє господарсто, їздила у Республіку Білорусь, де продавала продукти харчування. За отримані від реалізації сільськогогосподарської продукції кошти придбали автомобіль «Форд», трактор Т-25, сільськогосподарську техніку, електроінструменти, мотоцикл «ІЖ», заощадили п`ять тисяч доларів США і п`ять тисяч євро. Відповідач, перейшовши проживати до іншої жінки, забрав із собою вказане в позовній заяві майно. Вартість спільно нажитого майна, яке вона включила до поділу, зазначала ту, яка існувала на час придбання майна, будь-яких документів на підтвердження його вартості вона не має. Зустрічний позов не визнала, показала, що зазначене у зустрічному позові відповідачем майно не є їх спільною сумісною власністю, деякі речі належали її батькам, дочці, деякі їй особисто.

Відповідач, допитаний як свідок, показав, що після одруження проживали у недобудованому будинку батьків позивачки, де не було підлоги, стелі, світла. Протягом спільного життя вони добудували будинок, здійснили ремонт, підвели газ, збудували гараж, хлів. Він тривалий час їздив на сезонні заробітки, де отримував чималий дохід. Позивачка, будучи інвалідом, не працювала, доглядала домашнє господарство, посівні роботи та роботи по збиранню врожаю здійснював він механізовано. Одруживши дітей, у зв`язку із неможливістю подальшого спільного проживання із позивачкою через її складний характер, він залишив її й перейшов проживати у с.Краска до іншої жінки. При цьому, забрав із собою, трактор Т-25, тракторний напівпричіп, легковий автомобіль, металеві диски для розпушування грунту, косилку роторну, картоплекопалку, двохкорпусний плуг, металеві знаки, дерев`яний віз до трактора, бензопилу, перфоратор, стругальний станок, один електродвигун. При цьому, вартість зазначена позивачкою в позовній заяві на час придбання майна, що на даний час не є актуальною. Показав, що доказів на підтвердження вартості майна, зазначеного у зустрічному позові, він не має.

Допитана як свідок третя особа без самостійних вимог на стороні ОСОБА_1 ОСОБА_5 , матір позивачки, показала, що будинок та господарські споруди, який включив до розподілу відповідач, подарували сторонам вона із чоловіком. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час спільного проживання придбали автомобіль, сільськогосподарську техніку. Однак постійно дочці матеріально допомагала вона, оскільки отримувала й заощаджувала пенсію. Зазначила, що у її присутності відповідача перерахував п`ять тисяч доларів США та п`ять тисяч євро, й сказав, що позивачці їх не віддасть, а сховає у надійне місце.

Суд, заслухавши показання сторін, свідків, дослідивши документи, дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 09 квітня 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 02 березня 2020 року розірваний.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя (Постанова ВСУ від 7 грудня 2016 у справі №6-1568цс16).

Частиною першою статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За правилами ч.ч.1, 2, 4 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

У силу ч.ч.1, 2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності . Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Сторонами визнано, що за час проживання у шлюбі ними набуто у спільну сумісну власність:

-колісний трактор Т-25, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тракторний напівпричіп, реєстраційний номер НОМЕР_2 , металеві диски для розпушування ґрунту, косилку роторну, картоплекопалку-вертушку, двохкорпусний плуг, металеві знаки для посадки овочів, віз дерев`яний до трактора, бензопилу, перфаратор, стругальний станок з електродвигуном, один електродвигун, які ОСОБА_3 забрав із собою,

-культиватор, однокорпусний плуг, металеві тракторні граблі, зварювальний апарат, металеві драпаки для очищення ґрунтів, тракторну косилку, які залишилися у ОСОБА_1 .

Крім цього, про належність до спільної сумісної власності подружжя трактора Т-25А, 1988 року випуску, та напівпричіпа тракторного марки ІПТС-2, 1980 року випуску, свідчить довідка Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області від 22.06.2020, згідно з якою вказана сільгосптехніка зареєстрована на ім`я ОСОБА_3 у 2010 році. Та обставина, що вказана техніка придбана за спільні кошти подружжя, визнана сторонами.

Недоведеним ОСОБА_1 є факт наявності у спільній сумісній власності подружжя заощаджень у вигляді п`яти тисяч доларів США та п`яти тисяч євро. Показання ОСОБА_5 про те, що відповідач присвоїв ці кошти, суд оцінює критично з огляду на родинні відносини свідка та позивачки та ненадання будь-яких інших доказів на підтвердження цієї обставини.

Наданий на підтвердження належності до спільного нажитого майна мотоцикла ИЖ опис майна (решту майна згідно з описом відповідач визнав власністю подружжя) не є доказом даного факту, оскільки допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 показали, що бачили його в господарстві, однак ким і коли придбане майно, у тому числі мотоцикл, їм невідомо, а відповідач ствердив, що мотоцикл він успадкував від батька.

Позивачка за первісним позовом до спільно нажитого майна включила автомобіль Ford Esсort, 1988 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , який зареєстрований на ОСОБА_8 , вартістю 5000 доларів США, що становить 138456 грн 50 коп.. Як вбачається із посвідченої 27 лютого 2013 року приватним нотаріусом довіреності, яка дійсна до 10 січня 2018 року, власником вказаного автомобіля є ОСОБА_8 , а відповідач ОСОБА_3 і дочка сторін ОСОБА_10 є повіреними, яких представник власника ОСОБА_9 уповноважив продати або обміняти, зняти з обліку в органах МРЕВ ДАІ та експлуатувати або транспортувати згаданий транспортний засіб. Позову про визнання недійсним договору доручення чи визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля дійсним сторонами не заявлено. Оскільки жодна із сторін не є власником даного транспортного засобу, вартість останнього позивачкою не доведена, відтак позовна вимога у цій частині до задоволення не підлягає.

Вартість майна, яку зазначила позивач у первісному позові, відповідач загалом визнав, окрім вартості культиватора, яка, за його твердженням, становить 1500 грн та металевих драпаків 150 грн. При цьому, вартості стругального станка та електродвигуна ОСОБА_3 не визнав, оскільки їх вартість йому невідома.

Проте представник відповідача за узгодженням із останнім пояснив, що визнана ОСОБА_3 вартість була чинною на момент придбання майна, а на час пред`явлення позову вартість такого майна, яка у зв`язку із фізичним зносом є значно меншою, позивачкою будь-якими доказами не доведена, тому не може бути взята до уваги.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пунктах 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином, з огляду на недосягнення сторонами згоди щодо вартості визнаного судом спільно нажитого майна, недоведеність позивачкою всупереч ст.81 ЦПК України дійсної вартості такого майна на час розгляду справи, у зв`язку з цим неможливість визначення сукупної вартості майна й, відповідно, належної кожній стороні його ідеальної частки, суд у задоволенні первісного позову відмовляє за недоведеністю.

З огляду на невизнання ОСОБА_1 факту наявності у господарстві сторін майна, зазначеного у зустрічному позові, та враховуючи відсутність будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини, суд не включає до спільної сумісної власності майно, зазначене ОСОБА_3 у зустрічній позовній заяві. Показання свідка ОСОБА_17 про те, що відповідач здійснював добудову житлового будинку, споруджував господарські будівлі, проводив електролінію з огляду на заперечення цієї обставини не є доказом набуття вказаного майна за спільні кошти подружжя. Не підтверджують цієї обставини й показання свідка ОСОБА_18 , нинішньої дружини відповідача, якій дані відомості відомі зі слів останнього.

Таким чином, з огляду на недоведеність позивачем за зустрічним позовом позовних вимог суд у їх задоволенні відмовляє.

Ухвалою Ратнівського районного суду від 19.08.2020 задоволено заяву ОСОБА_1 та її представника про забезпечення позову шляхом накладення арешту на колісний трактор Т-25А, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , тракторний напівпричіп ІПТС-2, реєстраційний номер НОМЕР_7 . За правилами ч.9 ст.158 ЦПК України з огляду на повну відмову в задоволенні первісного позову, накладений на вказане майно арешт належить скасувати.

Керуючись ст.ст.10-13, 81, 141, 158, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст.57, 60, 69-71 СК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити за недоведеністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 , відмовити за недоведеністю.

Арешт, накладений на колісний трактор Т-25А, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , і тракторний напівпричіп марки ІПТС-2,1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , зареєстровані на ім`я ОСОБА_3 , відповідно до ухвали Ратнівського районного суду від 19.08.2020, - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 березня 2021 року.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун