Постанова

Іменем України

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 344/16868/17

провадження № 61-17187св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: Приватне підприємство «Фітофарм», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року у складі судді Пастернак І. А. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Василишин Л. В., Матківського Р. Й., Максюти І. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява ПАТ «УкрСиббанк» мотивована тим, що 12 грудня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 564/248-05, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,5 % річних, строком до 11 грудня 2020 року.

30 січня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 та додаткову угоду № 2, якими змінено схему погашення на ануїтету, встановлено ануїтетний платіж у розмірі 305,00 дол. США, зі строком сплати 20-го числа кожного місяця, змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 11 грудня 2030 року.

05 квітня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ПП «Фітофарм» укладений кредитний договір № 16/06-232, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом у розмірі 100 000,00 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 18 % річних, строком до 04 квітня 2013 року.

06 лютого 2007 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 16/06-232, відповідно до умов якої змінено реєстраційний номер договору в системі обліку банку, порядок нарахування штрафних санкцій та пені за договором.

12 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 0, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 10 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,3 % річних, строком до 25 серпня 2017 року.

08 червня 2007 року між сторонам укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 0, відповідно до умов якої збільшено ліміт кредитної лінії на 11 000,00 дол. США, зі сплатою 13,00 % річних.

30 січня 2009 року між сторонами укладена додаткова угода № 2 та № 3, якими змінено схему погашення на ануїтету, встановлено ануїтетний платіж у розмірі 255,00 дол. США, зі строком сплати 25-го числа кожного місяця, змінено кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 25 серпня 2021 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами між банком та ОСОБА_1 укладені договори іпотеки від 15 грудня 2005 року, 06 квітня 2006 року, 13 вересня 2006 року, за умовами яких іпотекодавець передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння: цегляний будинок (літ. «А»), огорожа кам`яна, загальною площею 385,5 кв. м, житловою площею 218,80 кв. м, по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Станом на 12 грудня 2017 року заборгованість за кредитним договором від 12 грудня 2005 року № 564/248-05 становить 56 606,14 дол. США та складається із: 24 041,90 дол. США - кредитна заборгованість, 32 564,24 дол. США - заборгованість за процентами, пеня - 1 842,79 грн (149,25 грн - пеня за прострочення сплати кредиту та 1 693,54 грн - пеня за прострочення сплати процентів).

Заборгованість за кредитним договором від 05 квітня 2006 року № 16/06-232 становить 251 601,31 грн та складається із: 60 730,00 грн - кредитна заборгованість, 190 871,31 грн - заборгованість за процентами, пеня - 31 616,18 грн (7 839,03 грн - пеня за прострочення сплати кредиту та 23 777,15 грн - пеня за прострочення сплати процентів).

Заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 0 становить 44 379,00 дол. США та складається із: 17 531,69 дол. США - кредитна заборгованість, 26 847,31 дол. США - заборгованість за процентами, пеня - 240 016,75 грн (60 730,80 грн - пеня за прострочення сплати кредиту та 179 285,95 грн - пеня за прострочення сплати процентів).

З урахуванням зазначеного, банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 грудня 2005 року № 564/248-05, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , за основним боргом та процентами у розмірі 56 606,14 дол. США та пені у розмірі 1 842,79 грн; за кредитним договором від 05 квітня 2006 року № 16/06-232, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ПП «Фітофарм», за основним боргом та процентами у розмірі 251 601,31 грн та пені у розмірі 31 616,18 грн; за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 0, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , за основним боргом та процентами у розмірі 44 379,00 дол. США та пені у розмірі 240 016,75 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння по АДРЕСА_1 , загальною площею 385,5 кв. м, житловою площею 218,80 кв. м, що розташоване на земельній ділянці площею 0,0835 га, що належить ОСОБА_1 , шляхом реалізації нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» із встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки у розмірі 3 398 666,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором від 12 грудня 2005 року № 564/248-05 у розмірі 43 088,29 дол. США, що у гривневому еквіваленті, станом на день проведення розрахунку становить 502 537,99 грн, з яких: 24 041,90 дол. США - заборгованість за кредитом, 19 009,69 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2,3 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 34,4 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом; ПП «Фітофарм» перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором від 05 квітня 2006 року № 16/06-232 у розмірі 119 610,88 грн, з яких: 60 730,00 грн - заборгованість за кредитом, 47 533,40 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 056,23 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 3 291,25 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, 5 000,00 грн - штраф за неналежне виконання умов договору ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк»; за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 0 у розмірі 166 476,31 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 15 грудня 2005 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 , договору іпотеки від 06 квітня 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», ПП «Фітофарм» та ОСОБА_1 , договору іпотеки від 13 вересня 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Кучак Н. В. та зареєстрованих у реєстрі за № 3649, № 871, № 2551, а саме: домоволодіння разом із земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Домоволодіння: цегляний будинок (літ. «А»), огорожа кам`яна, загальною площею 385,5 кв. м, житловою площею 218,8 кв. м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 0,0835 га, що належить ОСОБА_1 , зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 09, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Предмет іпотеки є приватною власністю іпотекодавця в цілому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Крихівецькою сільською радою Івано-Франківської області 07 вересня 2004 року, зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ за реєстровим номером запису 820 в реєстровій книзі 4 та зареєстрованого у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 7340507, шляхом реалізації нерухомого майна в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» із встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки у розмірі 3 398 666,00 грн, згідно зі звітом про незалежну оцінку майна, проведену ТОВ «Актив експерт», від 24 липня 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що рішеннями Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Івано-Франківської області від 30 вересня 2010 року та від 29 вересня 2014 року, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2012 року стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Фітофарм» на користь банку кредитну заборгованість за вказаними договорами, чим змінено строк виконання зобов`язань, у зв`язку з чим права кредитора нараховувати передбачені договорами проценти та інші платежі за кредитом припинились, а позовні вимоги про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України банк не заявляв, а також, враховуючи, що вказані судові рішення не виконані, дійшов висновку про те, що банк набув право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки, а тому у рахунок погашення заборгованості, яка визначена рішеннями Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2010 року та від 29 вересня 2014 року, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2012 року, звернув стягнення на предмет іпотеки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У вересні 2019 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Касаційна скарга також містить клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною четвертою статті 403 ЦПК України.

Касаційна скарга АТ «УкрСиббанк» мотивована тим, що суди попередніх інстанцій належним чином не встановили розмір заборгованості, яка утворилась за кредитними договорами, помилково застосували до спірних правовідносин правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18).

Також суди не врахували валюту зобов`язання за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 0 та помилково не застосували положення статей 193, 524, 533 ЦК України та правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2020 року справу призначено колегії суддів у складі: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

12 грудня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 564/248-05 (№ 0), за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000,00 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,5 % річних, строком до 11 грудня 2020 року.

30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 та додаткову угоду № 2, якими змінено схему погашення на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж у розмірі 305,00 дол. США, зі строком сплати 20-го числа кожного місяця, змінено кінцевий термін повернення кредиту -не пізніше 11 грудня 2030 року.

05 квітня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ПП «Фітофарм» укладено кредитний договір № 16/06-232, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії з лімітом у розмірі 100 000,00 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 18 % річних, строком до 04 квітня 2013 року.

06 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ПП «Фітофарм» укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 05 квітня 2006 року№ 16/06-232, відповідно до умов якої змінено реєстраційний номер договору в системі обліку банку, порядок нарахування штрафних санкцій та пені за договором.

12 вересня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 10 000,00 дол. США,зі сплатою відсотків у розмірі 12,3 % річних, строком до 25 серпня 2017 року.

08 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 12 вересня 2006 року № 0, відповідно до умов якої збільшено ліміт кредитної лінії на 11 000,00 дол. США та становить 21 000,00 дол. США, зі сплатою 13,00 % річних.

30 січня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено додаткові угоди № 2 та № 3 до кредитного договору від 12 вересня 2006 року № 0, якими змінено схему погашення на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж у розмірі 255,00 дол. США, зі строком сплати 25-го числа кожного місяця, змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 25 серпня 2021 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 12 грудня 2005 року № 564/248-05 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 15 грудня 2005 року укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку домоволодіння по АДРЕСА_1 , загальною площею 385,5 кв. м, житловою площею 218,80 кв. м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 0,0835 га, що належить іпотекодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 031967, виданого Крихівецькою сільською радою 09 листопада 1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №09, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Предмет іпотеки в цілому є власністю іпотекодавця на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Крихівецькою сільською радою, зареєстрованого 07 вересня 2004 року в Івано-Франківському ОБТІ за реєстровим номером запису 820 в реєстровій книзі 4 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 7340507.

Згідно з пунктом 1.1 договору іпотеки за домовленістю сторін вартість предмета іпотеки - 134 925,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом Національного банку України на дату укладення та нотаріального посвідчення договору складає 681 371,25 грн.

03 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , а також між АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки від 15 грудня 2005 року, яким пункт 1.2.2 договору іпотеки викладено в новій редакції.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 05 квітня 2006 року № 16/06-232 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», ПП «Фітофарм» та ОСОБА_1 06 квітня 2006 року укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку домоволодіння по АДРЕСА_1 , загальною площею 385,5 кв. м, житловою площею 218,80 кв. м.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 0 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 13 вересня 2006 року укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку домоволодіння по АДРЕСА_1 , загальною площею 385,5 кв. м, житловою площею 218,80 кв. м.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2010 року у справі № 2-5247/2010 стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП «Фітофарм» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 0 у розмірі 166 476,31 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2012 року у справі № 5010/110/2012-9/8 стягнуто з ПП «Фітофарм» на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг за кредитним договором від 05 квітня 2006 року № 16/06-232: 60 730,00 грн - заборгованість за кредитом, 47 533,40 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 056,23 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 3 291,25 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, 5 000,00 грн - штраф за неналежне виконання умов договору.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2014 року у справі № 344/7718/14-ц стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 43 088,29 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на день проведення розрахунку становить 502 573,99 грн заборгованості з повернення кредитних коштів за кредитним договором від 12 грудня 2005 року № 564/248-05 (№ 0), з яких: 24 041,90 дол. США - заборгованість за кредитом, 19 009,69 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2,3 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 34,4 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Звертаючись до суду з цим позовом, банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, яка утворилась станом на 12 грудня 2017 року.

У справі, яка переглядається, установлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2010 року у справі № 2-5247/2010 стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ПП «Фітофарм» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2006 року № 0 у розмірі 166 476,31 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2012 року у справі № 5010/110/2012-9/8 стягнуто з ПП «Фітофарм» на користь ПАТ «УкрСиббанк» борг за кредитним договором від 05 квітня 2006 року № 16/06-232: 60 730,00 грн - заборгованість за кредитом, 47 533,40 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 056,23 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 3 291,25 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, 5 000,00 грн - штраф за неналежне виконання умов договору.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2014 року у справі № 344/7718/14-ц стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 43 088,29 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на день проведення розрахунку становить 502 573,99 грн заборгованості з повернення кредитних коштів за кредитним договором від 12 грудня 2005 року № 564/248-05 (№ 0), з яких: 24 041,90 дол. США - заборгованість за кредитом, 19 009,69 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2,3 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 34,4 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

У пункті 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що банк, пред`явивши позови у 2010, у 2012 та у 2014 роках про дострокове стягнення кредитної заборгованості, змінив строк дії та умови кредитних договорів, а тому у банку відсутні підстави для нарахування передбачених договорами відсотків за користування кредитом поза межами строку дії кредитних договорів та інших санкцій, оскільки їх нарахування законом не передбачено. У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Разом з тим ПАТ «УкрСиббанк» не зверталося з позовом на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

Отже, при вирішенні питання щодо розміру заборгованості, в межах якої підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки, суди правильно виходили із сум, які стягнуто рішеннями судів та не виконано на час звернення з цим позовом.

З огляду на це, безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18).

Також безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що суди не застосували до спірних правовідносин правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), оскільки розмір заборгованості за кредитними договорами визначений судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме: заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2010 року у справі № 2-5247/2010, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2012 року у справі № 5010/110/2012-9/8 та заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2014 року у справі № 344/7718/14-ц.

Установивши наявність кредитної заборгованості, факт порушення взятих на себе зобов`язань позичальниками, їх поручителями, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про набуття банком права на звернення стягнення на предмет іпотеки із застосуванням процедури, передбаченої Законом України «Про іпотеку», у межах процедури виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо клопотання про передачу справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду

Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (частина перша статті 404 ЦПК України).

Посилання АТ «УкрСиббанк» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 403 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки обґрунтованих підстав для такої передачі заявником не наведено.

Правовий висновок щодо відсутності у кредитодавця права нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку після закінчення або зміни строку кредитування, наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), є незмінним, підтверджений Великою Палатою Верховного Суду у наступній постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

За наведених обставин у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 квітня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець