ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1834/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/13512/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2021 року (суддя Козак О.В.).
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2019 у справі №696/11145/19 він сплачує аліменти на сина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. На момент ухвалення судового рішення він проходив службу в ЗСУ, жодної проблеми з виплатою аліментів не було, він отримував стабільний прибуток і грошові кошти просто відраховувалися з його грошового забезпечення. Вказував, що 13.02.2020 він був звільнений з лав ЗСУ, а з 09.03.2021 був знятий з обліку Хмельницького міського центру зайнятості. Посилається на те, що перестав отримувати стабільний заробіток, проте, аліменти продовжують нараховувати виходячи з середньої заробітної плати по м. Хмельницькому.
Позивач вказував, що його матеріальне становище погіршилось, його сімейний стан змінився, він створив нову сім`ю, де в нього ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 , який теж потребує утримання, його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
З врахуванням викладеного вище, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 10.05.2019 з 1/4 розміру з всіх доходів до аліментів на тверду грошову суму, а саме в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не було взято до уваги те, що 13.02.2020 він був звільнений з лав ЗСУ та перестав отримувати стабільний прибуток. Крім того, як зазначає апелянт, суд не врахував того, що він створив нову сім`ю де у нього народився ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_5 , який також потребує утримання. Вважає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував усі обставини справи та норми чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 5).
Судовим наказом від 10.05.2019 у справі №686/11145/19, виданим Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 23.04.2019 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2).
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №34 від 13.02.2020, листа в/ч НОМЕР_1 №246 від 17.02.2020, ОСОБА_3 звільнений з лав ЗСУ 13.02.2020, на військовий облік направлений до Хмельницького ОМВК м.Хмельницький (а.с. 8).

За повідомленням військової частини НОМЕР_1 , поточні аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідно до постанови у ВП №59266827 від 12.06.2019 на утримання сина ОСОБА_6 утримані та перераховані стягувачу по 13.02.2020 включно. Заборгованість, яка виникла в період з 23.04.2019 по 01.07.2019 погашена повністю в сумі 10151,68 грн. (а.с. 9).

Відповідно до листа Хмельницького міського центру зайнятості №23-07/407 від 11.03.2021, ОСОБА_3 перебував на обліку як безробітний в Хмельницькому міському центрі зайнятості з 05.03.2020, отримував матеріальні виплати з 12.03.2020 по 06.03.2021 згідно ст.22 п.п.1,3,4 та ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 10).

Аліменти стягувались згідно постанови ВП №59266827 від 03.04.2020 за період з 16.06.2020 по 06.03.2021. 09.03.2021 ОСОБА_3 знявся з обліку Хмельницького міського центру зайнятості в зв`язку з поданням письмової заяви про зняття з реєстрації як безробітного.

16.07.2019 ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_8 (а.с. 3-4).

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру та фактично способу стягнення аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та погіршився матеріальний стан, внаслідок чого він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, та просив визначити розмір аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, слід врахувати, що суд не визначає мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України)

і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється

за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

За положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого

2014 року у справі № 6-143цс13).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За висновком Верховного Суду, який викладений у постанові від 11 березня

2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19), інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд першої інстанції, встановивши, що матеріальний і сімейний стан позивача ОСОБА_3 змінились, проте, вимоги щодо способу стягнення аліментів є прерогативою одержувача аліментів, а не платника. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.
Згідно з частиною першою статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак, ОСОБА_2 , як одержувач аліментів на дитину, заперечувала щодо зміни способу їх стягнення.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоовлення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай