Справа № 128/1197/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2021 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі :
головуючого судді Шевчук Л.П.,
при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вороновицької об`єднаної територіальної громади, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальна установа «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку», про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вороновицької об`єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за договором дарування подарувала своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 53/100 частки будинку з відповідними частинами господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Барти ОСОБА_1 та ОСОБА_3 трвиалий час не спілкувалися та не підтримували родинних звязків. Через похилий вік позивач ОСОБА_1 з метою врегулювання свого спадкового права намагався подарувати свою частку вищевказаного будинку своїй дочці, однак нотаріусом було повідомлено, що укласти договір дарування неможливо, оскільки частки в будинку не визначені і з даним питанням слід звернутися із позовом до суду до іншого співвласника. Оскільки ОСОБА_1 не спілкувався із ОСОБА_3 , той звернувся до адвоката. На адвокатські запити було встановлено, що ОСОБА_3 з 10.05.2005 по 14.01.2018 перебував у Вороновицькій філії КУ «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку», де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. ОСОБА_3 не був одружений та не мав дітей, а тому позивач є єдиним спадкоємцем після смерті брата. 02.04.2021 позивач звернувся до Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті брата ОСОБА_3 , однак постановою нотаріуса №523/01-31 від 02.04.2021 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. У зв`язку із тим, що між ним та братом існували неприязні відносини, вони тривали час не спілкувалися, позивач не знав про смерть брата, а установа де останній час перед смертю перебував брат, не повідомила рідних про смерть ОСОБА_3 , позивач вважає, що пропустив визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. З огляду на викладене просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю да місяці.
Ухвалою суду від 29.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 24)
Ухвалою суду від 16.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 38).
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Красіловський В.О. в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явились. Представником позивача подано заяву, в якій позовні вимоги він підтримує повністю та просить справу розглянути у їх відсутність.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальної установи «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» в судове засідання не зявився, від директора ОСОБА_4 надійшла заява, в якій він просить справу розглянути буз участі представника третьої особи, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.
Представник відповідача Вороновицької об`єднаної територіальної громадив судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлився про час, дату та місце його проведення, відзив на позов до суду станом на час розгляду справи не надійшов.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
На підставі досліджених безпосередньо у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с. 6-7).
З копії посвідки про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 10).
З копії договору від 27.07.1994 (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали договір відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 53/100 частини будинку з відповідною частиною господарських будівель в АДРЕСА_1 .
Згідно копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до листа Комунальної установи «Вінницький обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» №10 від 26.01.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував у закладі з 10.05.2005 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).
З листа Вінницької районної державної нотаріальної контри №1172/01-16 від 27.07.2021 (а.с. 47) вбачається, що відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася.
Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори №523/02-31 від 02.04.2021 представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 на майно яке належить ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с. 16).
Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).
Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно із частинами 1, 3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Посилаючись на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач вказує на сукупність об`єктивних причин, таких як існування між ним та спадкодавцем ОСОБА_3 неприязних відносин, внаслідок чого вони тривали час не спілкувалися, неповідомлення установою, де перебував ОСОБА_3 , рідних про його смерть, внаслідок чого позивач був необізнаний про смерть брата. При цьому, жодних доказів в підтвердження вказаних обставин суду не надано.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 750/262/20, саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Також безпідставним є посилання на ненадання відомостей про відкриття спадщини, оскільки вказані обставини також не свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як не є перешкодою на вчинення спадкоємцем дій по прийняттю спадщини відповідно до норм цивільного права.
Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом зокрема у постановах від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
При цьому, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтями 79, 80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами викладені у позовній заяві обставин, які б переконливо свідчили про необізнаність позивача про смерть спадкодавця його брата ОСОБА_8 , про відсутність у спадкодавця спадкоємців першої черги, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1222, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись, ст.ст. 1, 2, 4, 10, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вороновицької об`єднаної територіальної громади, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальна установа «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку», про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_2 ;

Відповідач Вороновицька об`єднана територіальна громада Вінницького району Вінницької області - смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області, вул. Козацький шлях, 60, .

Третя особа: Комунальна установа «Обласний пансіонат для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку» - м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 106, .

Суддя Л.П. Шевчук