Справа № 352/1949/21
Провадження 2/352/942/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Шпек В.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24.09.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.11.2021 задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Струтинського Р.Р. по даній справі.

Після повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.11.2021 справу передано судді Гриньків Д.В.

Ухвалою судді від 04.11.2021 дану цивільну справу прийнято до провадження судді Гриньків Д.В.

23.12.2021 від відповідача до суду надійшла заява про відвід судді Гриньків Д.В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Заяву обґрунтовано тим, що суддя Гриньків Д.В. розглядала кілька справ де він був учасником та під час розгляду яких ставилась до нього упереджено. Зокрема вказав на безпідставне залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у зв`язку із повторною неявкою позивача. Крім того вказав на умисне допущення помилок у виконавчих листах у справі 352/816/21. Зазначив, що він з поважних підстав не прибував для розгляду справи про адміністративне правопорушення 352/162/21, однак суддя поставила це під сумнів. Також, вказав, що позивачу, не зважаючи на її відсутність в судовому засіданні, стало відомо, що ним в судовому засіданні ставилось під сумнів написання нею заяви про розгляд справи без її участі. Дані обставини, на його думку, свідчать про упередженість судді.

Позивач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви про відвід.

Відповідач в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Вислухавши думку сторін, вивчивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України - суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України та застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 8 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію («Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року §32, Звіти 1996- ІІІ).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості («Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, §26, Серія А, №86).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру («Пєрсак проти Бельгії», 01.10.1982 року, «Ветштайн проти Швейцарії», «Паскал проти України», 15.12.2011 року та інші).

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

Судом встановлено, що суддею Гриньків Д.В. розглядались справи за участю ОСОБА_2 , а саме:

- №352/2605/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, яка ухвалою суду від 12.07.2021 була залишена без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача;

-№352/162/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження, в якій постановою від 24.03.2021 закрито оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 та зазначено, що: «Судове засідання призначене на 10.02.2021 було відкладене за клопотанням ОСОБА_2 для виклику свідків на 24.02.2021. 22.02.2021 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для проходження ПЛР-тесту на COVID-19. Судові засідання призначені на 01.03.2021, 11.03.2021, 17.03.2021 були відкладені за клопотаннями ОСОБА_2 у зв`язку із неможливістю його прибуття до суду через введення на території Івано-Франківської області червоного рівня епідеміологічної небезпеки.»;

-№352/816/21 за позовом ОСОБА_2 до голови адміністративної комісії Виконавчого комітету Тисменицької міської ради Цапая Володимира Васильовича, адміністративної комісії Виконавчого комітету Тисменицької міської ради про визнання протиправною, скасування постанови №6 від 22.02.2021, яка рішенням від 20.09.2021 була задоволена;

-№352/1937/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 11.11.2021 передана судді Гриньків Д.В. після самовідводу судді Струтинського Р.Р. та провадження, в якій постановою від 08.12.2021 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки на момент розгляду справи минуло більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення, яке інкримінуєтьсяОСОБА_2 , а розгляд справи по суті не розпочато.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що доводи заяви ОСОБА_2 про відвід судді Гриньків Д.В. є голослівними, безпідставними та необґрунтованими, без наведення конкретних побоювань щодо упередженності та заінтересованості судді в результаті розгляду справи на користь позивача, а обставини, які в ній викладені, є надуманими, тобто суб`єктивні критерії для відводу судді відсутні. Проте заяву позивача все ж таки слід задовольнити, виходячи з наступного.

Зміст заяви ОСОБА_2 про відвід судді свідчить про незгоду з процесуальними діями та ухвалами судді, які самі по собі не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді, а є лише виявом реалізації суддею своїх процесуальних повноважень передбачених нормами ЦПК України.

Однак, при розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Томанн проти Швейцарії», «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції», «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною, як порушення її прав.

Хоча, суд не може погодитися з доводами ОСОБА_2 , так як заява не містить достатніх доказів в упередженості судді Гриньків Д.В., але у зв`язку із поданням такої заяви відповідачем та висловлення ним сумніву у неупередженості судді при розгляді даної справи, щоб у сторін не виникало будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, та з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід головуючої судді Гриньків Д.В.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 126 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рішенням Конституційного Суду № 19-рп/2004 від 01.12.2004 року, ст.ст. 2, 36, 39-41, 258-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву про відвід головуючої судді Гриньків Д.В. у цивільній справі 352/1949/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Справу передати в канцелярію Тисменицького районного суду Івано-Франківської області для розподілу справ між суддями автоматизованою системою документообігу в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ