КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3692/21
Провадження № 2/552/1493/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2021 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючий суддя Кузіна Ж.В.

секретаря судового засідання Мовчан В.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві в залі судового засідання цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі за адресою АДРЕСА_1 користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а тому зобов`язані оплачувати отримані послуги. У зв`язку з невиконання покладених зобов`язань, за період з 01 жовтня 2018 року по 01 червня 2021 року утворилась заборгованість у сумі 31 256 грн. 82 коп., а також нарахований індекс інфляції в сумі 3054 грн. 29 коп. та 3 % річних в сумі 1 616 грн. 90 коп. Просили стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2021 року відкрито спрощене позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго Сакун А.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, не заперечує про інснування заборгованості, проте не погоджується з сумою боргу, вважає , що сума боргу підлягає перевірці відповідно до визначених тарифів. Має намір отримати у позивача відомості щодо застосованих тарифів та провести самостійний розрахунок.

Відповідач ОСОБА_3 підтримує позицію відповідача ОСОБА_2 .

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 12.03.2007 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» укладено договір № 25890 про надання послуг з централізованого опалення та підігрів води з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на житло, виданого 06.04.1999 року відділом приватизації житла квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Позивач нараховував відповідачам плату за надані послуги з теплопостачання, однак останні кошти за вказані послуги не сплачували, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що між відповідачами і позивачем існували договірні відносини, у зв`язку з чим позов про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Пунктом 10 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

За визначенням, наданим у статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України.

Верховний Суд виходить з того, що захищене статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частинами 1,2,3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В зв`язку з тим, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 не виконують взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01 жовтня 2018 року по 01 червня 2021 року у розмірі 31 256 грн. 82 коп.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на невідповідність наданого розрахунку дійсній заборгованості за послуги теплопостачання є неприйнятними, оскільки не доведені належними доказами.

Відповідачами не надано контррозрахунку на підтвердження заперечення в цій частині позовних вимог.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції 3054 грн. 29 коп. та 3% річних 1616 грн. 90 коп., а всього 35 928 грн. 01 коп.

Крім заборгованості, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі по 567 грн. 50 коп. з кожного .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 625 ЦК України , ст. ст. 10,12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.10.2018 року по 01.06.2021 року з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 35 928 грн. 01 коп. ( тридцять пять тисяч девятсот двадцять шість гривень 01 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго судові витрати у розмірі 567 грн. 50 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства Полтаватеплоенерго (місце знаходження: м. Полтава вул.. Комарова 2а, ідентифікаційний код в )

Відповідачі:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

ОСОБА_3 місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_4

Повний текст судового рішення виготовлений 24 грудня 2021 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна