КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 490/8663/19
Провадження № 2/488/238/21 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
18.01.2021 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Тузові Р.О.,
розглянувши у спрощеному судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Обрій-ДКП» про відшкодування величини втрати товарної вартості автомобіля та відшкодування моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПрАТ «СК «ВУСО» , -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства «Обрій-ДКП» на її користь матеріальну шкоду, згідно звіту № 146-19, у сумі 16 301,20 грн. та судовий збір у розмірі 768, 40 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 16 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 768,40 грн.; стягнути з відповідачів на її користь пропорційно витрати на проведення незалежної оцінки в сумі 2 000,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн.
Згідно Договору, предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать інтересам чинному законодавству України, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Mazda номерний знак НОМЕР_1 .
02.07.2019 року в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Mazda номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу ЗИЛ 4333, номерний знак НОМЕР_2 , який належить КП «Обрій-ДКП», під керуванням водія ОСОБА_2 , та який є робітником КП «Обрій-ДКП».
Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу марки Mazda номерний знак НОМЕР_1 було завдано механічні пошкодження.
Відповідно до постанови Корабельного районного суду міста Миколаєва від 21.08.2019 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача ОСОБА_2 , внаслідок порушення передбаченого ст. 124, КУпАП.
ПрАТ «СК «ВУСО» власнику пошкодженого транспортного засобу було сплачено страхове відшкодування у розмірі - 69 228,41 грн., та 2 027,72 грн.
Відповідно до висновку за звітом № 146-19 від 08.08.2019 року про незалежну оцінку про визначення вартості розміру (збитків) матеріальної шкоди, вартість величини втрати товарної вартості автомобіля марки Mazda номерний знак НОМЕР_1 складає 16 301,20 грн.
Крім того, позивач вказує, що протиправними діями відповідача ОСОБА_2 їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях через неможливість користуватися особистою власністю та довготривалий ремонт транспортного засобу, зміну способу життя та витраті коштів на таксі.
З метою досудового врегулювання спору відповідачам було направлено Претензією про відшкодування величини втрати товарної вартості автомобіля та відшкодування моральної шкоди.
До цього часу відповідачами не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування величини втрати товарної вартості автомобіля та моральної шкоди, а відтак, позивач змушена звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
06.12.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачам, що вони мають право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.
Відповідачам КП «Обрій-ДКП» та ОСОБА_2 була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надали, в судове засідання не з`явилися, хоча судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надали.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Враховуючи викладене, та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши надані письмові докази, та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного.
Відповідно до постанови Корабельного районного суду міста Миколаєва від 21.08.2019 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано відповідача ОСОБА_2 , внаслідок порушення передбаченого ст. 124, КУпАП.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.
Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню, крім того постановою суду встановлено, що ДТП сталося під час виконання ОСОБА_2 своїх трудових обов`язків.
Відповідно до висновку за звітом № 146-19 від 08.08.2019 року про незалежну оцінку про визначення вартості розміру (збитків) матеріальної шкоди, вартість величини втрати товарної вартості автомобіля марки Mazda номерний знак НОМЕР_1 складає 16 301,20 грн.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У абзаці першому пункту 2 постанови Пленуму №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Верховний Суд України роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Як роз`яснено у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.
Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.
Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.
Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.
Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.
Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.
Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).
Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.
Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 1 липня 2020 року справі № 420/998/18.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача КП «Обрій-ДКП» величини втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 16 301,20 грн. підлягають задоволенню, як такі, що ґрунтуються на вимогах закону.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 у розмірі 16 000 грн., суд зазначає наступне.
Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК України.
Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач вказував на те, що їй завдано моральної шкоди, що проявилася у порушенні нормального ритму життя, у негативних емоціях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги характер завданої шкоди, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивача, наявність та тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках, та те, що відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, пов`язані із пошкодженням належного позивачу майна, суд вважає, що позивачу були заподіяні моральні страждання, однак, виходячи із вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає достатнім і необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5 000 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зокрема з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення оцінки втрати товарної вартості автомобіля позивача у розмірі 2000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2500, 00 грн. та судовий збір у розмірі 1 536,80 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню по 1 992,14 грн. судових витрат (2 000 + 2 500 + 1536,80) х 66% )).
На підставі викладеного, керуючись ст. 12-13, 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-282, 284, 354 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства «Обрій-ДКП» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 16 301,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.
Стягнути з Комунального підприємства «Обрій-ДКП» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі - по 1992,14 грн. з кожного.
Копію заочного рішення направити відповідачам.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .
Суддя Л.І. Селіщева