Дата документу 02.03.2021 Справа № 334/2490/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/2490/20 Головуючий у І-й інстанції: Баруліна Т.Є.
Провадження № 22-ц/807/320/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат.

В обґрунтування позову зазначала, що у період з 22 серпня 2014 року по 12 вересня 2016 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.10.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 21 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, з часу присудження аліментів через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилась вартість життя, у зв`язку з чим, суми аліментів, що стягнута судом у 2017 році недостатньо для забезпечення навіть мінімальних потреб сина.

Крім того, у ОСОБА_4 у 2017 року відбулись зміни у сімейному становищі та складі родини, зокрема позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилась донька - ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років.

Вищенаведене виплинуло на матеріальний стан позивача: у зв`язку із перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, доходи позивача зменшились; виникла потреба у витратах на утримання новонародженої доньки; виникли додаткові витрати на лікування, обстеження, розвиток сина, в тому числі, на відвідування ОСОБА_7 логопеда у період з квітня 2018 року по січень 2019 року, продовження яких є необхідним для дитини і в подальшому.

Також, дитина, ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у дитячого психіатра, проходить систематичне обстеження і лікування у невропатолога, має потребу у відвідуванні занять психолога та логопеда.

Разом з тим, доходи відповідача з 2017 року збільшились, майновий стан покращився, що підтверджується майновою декларацією ОСОБА_1 за 2019 рік.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_2 просила суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року (справа № 334/1755/17) та стягнути з ОСОБА_1 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з квітня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 7852,40 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року (справа № 334/1755/17), які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця на стягнення у розмірі 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення аліментів у новому розмірі з дня набрання чинності цим рішенням суду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати, які пов`язані із станом здоров`я та розвитком сина ОСОБА_3 , на послуги логопеда ОСОБА_8 за період з квітня 2018 року по січень 2019 року у розмірі 6885,0 грн. (шість тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження по справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

19 січня 2021 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від її позову до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат (а.с. 101). Наслідки відмови від позову їй зрозумілі. Просила суд закрити провадження у справі за її позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, у зв`язку з відмовою від позову.

З огляду на наведене, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2021 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала свою заяву про відмову від позову.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, доводи заяви, враховуючи, що заява про відмову від позову не порушує прав інших осіб і не суперечить вимогам закону, вважає за можливе прийняти відмову від позову.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що ця відмова від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України та такі дії не суперечать інтересам позивача.

При вищевикладених обставинах відмова ОСОБА_2 від позову може бути прийнята апеляційним судом, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року у цій справі підлягає визнанню нечинним із закриттям провадження у справі на підставі ст. ст. 206, 373 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

При зверненні до апеляційного суду ОСОБА_1 було сплачено 1260 грн. судового збору, що підтверджується наявним в матеріалах справи дублікатом квитанції від 30 грудня 2020 року (а.с. 98).

З огляду на це, ОСОБА_1 слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору - 630 грн.

Керуючись ст.ст. 142, 206, 373 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2020 року по цій справі - визнати нечинним, провадження по справі - закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 630 грн. (шістсот тридцять гривень) судового збору, що становить 50 відсотків його розміру сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до дублікату квитанції №0.0..1 від 30 грудня 2020 року.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути ОСОБА_1 кошти судового збору у розмірі 630 грн. за квитанцією №0.0..1 від 30 грудня 2020 року, сплачені на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , платник ОСОБА_1 , Банк платника ПриватБанк, Банк отримувача: КАЗНАЧЕЙСТВО УКРАЇНИ (ЕЛ.АДМ.ПОДАТ.), Одержувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101, Код одеружвача: 38025409, Призначення платежу: *;101; НОМЕР_2 ; 22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) справа 334/2490/20; ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 03 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: