КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 939/1877/20 Головуючий у 1 інстанції: Міланіч А.М.
Провадження № 22-ц/824/2717/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Марініча Володимира Костянтиновича , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 04 січня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення в справі за позовом ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Просила накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0139, що розташована на території Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області та зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви. Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0139, що розташована на території Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області та зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 , заборонивши її відчуження.

07 жовтня 2020 року ОСОБА_3 подала до суду позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко Валентини Василівни про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння. Просила визнати недійсною посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. і зареєстровану в реєстрі за № 26767 довіреність від 29 грудня 2008 року, видану від її імені на ім`я ОСОБА_5 ; стягнути з приватного нотаріуса Клітко В.В. на її користь моральну шкоду в розмірі 200000 грн.; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05 лютого 2011 року площею 1 га, кадастровий номер :02:004:0078, що розташована на території Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області, укладений від її імені ОСОБА_5 ; визнати недійсним договір від 04 жовтня 2019 року купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ; скасувати запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 210, щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:0139, зареєстрований на підставі заяв про поділ земельної ділянки; витребувати на її користь з незаконного володіння ОСОБА_2 вказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0078, яка на даний час входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0139.

23 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення вказаного позову та просив забезпечити відшкодування збитків, які вже йому спричинені та можуть бути спричинені забезпеченням позову, зобов`язати ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок Бородянського районного суду грошові кошти у розмірі 1 781 120 грн. В обґрунтування необхідності зазначеного зустрічного забезпечення позову ОСОБА_2 посилався на те, що 01 вересня 2020 року між ним та ОСОБА_6 був укладений попередній договір оренди земельної ділянки. У зв`язку з накладенням арешту на земельну ділянку він був змушений повернути отриманий за попереднім договором оренди земельної ділянки від 1 вересня 2020 рокуаванс у розмірі 100 000 грн., сплатити неустойку у такому ж розмірі. Також він може зазнати збитків за вказаним договором у зв`язку з поверненням завдатку у подвійному розмірі у сумі 100 000 грн., сплати неустойки у розмірі 185 140 грн., та упущеної вигоди у розмірі орендної плати за сім років оренди у сумі 1 295 980 грн.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 04 січня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його клопотання про зустрічне забезпечення. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції безпідставно відхилив його доводи, що накладений арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0139, що розташована на території Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області, унеможливлює виконання ОСОБА_2 умов попереднього договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2020 року та укладення ним основного договору оренди, внаслідок чого він вже зазнав збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не позбавлений права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0139, що розташована на території Пилиповицької сільської ради Бородянського району Київської області, передачі її в оренду.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такої ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Необхідність застосування зустрічного забезпечення, ОСОБА_2 обґрунтовував умовами попереднього договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2020 року, укладеного між ним та ОСОБА_6 , згідно з яким сторони зобов`язалися укласти основний договір оренди земельної ділянки в строк до 15 лютого 2021 року.

Разом з тим, відповідно до положень ЗК України, Закону України «Про оренду землі» для договору оренди землі встановлено письмову форму. А тому накладення судом арешту на земельну ділянку в порядку забезпечення позову не було перешкодою для укладення сторонами попереднього договору основного договору оренди.

Заявником не було надано суду доказів, що накладення судом арешту на земельну ділянку перешкоджало йому передачі у користування вказаної земельної ділянки в користування третім особам.

Також згідно умов копії попереднього договору, яка була надана відповідачем, сторони домовилися укласти основний договір до 15 лютого 2021 року, а фактично з наданих відповідачем копій документів встановлено, що сторони відмовилися від намірів укласти основний договір до закінчення вказаного строку, про що свідчить розписка ОСОБА_7 від 18 грудня 2020 року.

Крім того, за змістом ст. 154 ЦПК України, вжиття судом заходів зустрічного забезпечення позову пов`язане із забезпеченням відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

В свою чергу, в обґрунтування клопотання про зустрічне забезпечення ОСОБА_2 посилався на фактичне завдання йому збитків через розірвання попереднього договору. Питання відшкодування фактичних збитків підлягає вирішенню шляхом пред`явлення окремого позову, а вимоги про відшкодування таких збитків підлягають забезпеченню в рамках розгляду такого позову.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Бородянського районного суду Київської області від 04 січня 2021 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Марініча Володимира Костянтиновича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 04 січня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.