КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи 369/9099/18
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8778/2020
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2021 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Білич І.М.
суддів Коцюрби О.П., Музичко С.Г.
при секретарі Кемському В.В.
за участі: позивача - ОСОБА_1
представника позивача - адвоката Драчук І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Рибченко Наталії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року, ухвалені під головуванням судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С.,
у цивільній справі №369/9099/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про позбавлення права на частку у майні.
в с т а н о в и л а:
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про позбавлення права на частку у майні.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року вирішено питання розподілу судових витрат по справі, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 9 800 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 лютого 2020 року та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2020 року залишено без змін.

02 грудня 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Рибченко Н.М. надала заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу. Обгрунтовуючи заяву тим, що під час прийняття судом апеляційної інстанції постанови за результатами розгляду апеляційних скарг не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу.

Заявник про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. У судове засідання не з`явилася, поважність причин неявки суду не повідомила.

У судовому засіданні позивач та його представник не підтримали доводи заяви, заперечували проти її задоволення. Вказуючи, що питання пов`язані зі стягненням судових витрат та витрат на правничу допомогу, вже вирішені як судом першої так і апеляційних інстанцій.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про розгляд заяви, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися, у силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що подана заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.ч.1-6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як убачається із договору про надання правової допомоги № 05/10 від 05 жовтня 2018 року, укладеного між адвокатом Рибченко Н.М. та ОСОБА_2 , адвокат надає замовнику на платній основі юридичні послуги - правничу допомогу по видах та об`ємі, передбачених цим договором та з метою захисту прав чи інтересів замовника.

17 липня 2020 року між адвокатом Рибченко Н.М. та ОСОБА_2 укладено Додаток №2 до Договору № 05/10 від 05 жовтня 2018 року, щодо оплати за надані послуги та сплату гонорару за представництво у Київському апеляційному суді інтересів Замовника.

20 вересня 2020 року між адвокатом Рибченко Н.М. та ОСОБА_2 укладено додаток №3 до договору № 05/10 від 05 жовтня 2018 року.

Фактично понесені у майбутньому витрати відповідач зобов`язаний сплатити адвокату згідно п. 14 договору №05/10 про надання правничої допомоги від 05.10.2018 року протягом 30 днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №369/9099/18.

Відповідно до Акта виконаних робіт (наданих послуг) від 01.12.2020 року до договору №05/10 про надання правничої допомоги від 05.10.2018 року, відповідач сплатив адвокату: за здійснення аналізу апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2020 року та апеляційної скарги на додаткове рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 05.03.2020 року у справі №369/9099/18 протягом 0,5 год. - 350,00 грн.; за підготовку відзиву на апеляційну скаргу на рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 27.02.2020 року у справі №369/9099/18 протягом 3 год. - 2100,00 грн; за підготовку відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.03.2020 року у справі №369/9099/18 протягом 1,5 год. - 1050,00 грн; гонорар за прибуття до Київського апеляційного суду 06 жовтня 2020 року - 4000,00грн; гонорар за прибуття до Київського апеляційного суду 01 грудня 2020 року - 2000,00грн.

Всього відповідачем сплачено адвокату за перегляд справи №369/9099/18 у суді апеляційної інстанції 9500,00 грн, що підтверджується квитанціями АТ «Приватбанку» №0.0.,1 від 16.11.2020 року на суму 4000,00 грн., та №0.0..1 від 01.12.2020 року в розмірі 5500,00 грн.

У той же час, колегія суддів апеляційного суду вважає, що не підлягають до задоволення вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача у якості витрат на професійну правничу допомогу такий вид здійсненної адвокатом роботи, як прибуття до суду апеляційної інстанції ( 06 жовтня 2020 року та 01 грудня 2020 року) - всього 6 000 грн.

Так як відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.11.2019 року ( справа № 9901/264/19) зазначається про те,що виїзд адвоката до суду не може бути віднесено до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені ст.ст.1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» . А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем за перегляд справи судом апеляційної інстанції є доведеними в розмірі 3500, 00 грн та підлягають стягненню з позивача саме в такому розмірі шляхом постановлення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 270, 368, 372, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Заяву адвоката Рибченко Наталії Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про позбавлення права на частку у майні, наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот гривень) понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 26 лютого 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді