Справа № 199/1014/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменка А.М. по цивільній справі №199/1014/21 (провадження №2/199/1775/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана цивільна справа, призначена до судового розгляду по суті у відрите судове засідання на 08 квітня 2021 року.

02 березня 2021 року позивачем суду поза межами судового засіданні у справі подано заяву про відвід головуючому у справі судді Авраменку А.М. Заява про відвід мотивована посиланням на норми ст.ст.3, 5, 40, 55, 59, 129, 131 Конституції України, ст.6 Конвенції про права людини, ст.36 ЦПК України, а також твердженням про наявність у позивача сумнівів відносно неупередженості головуючого судді у справі, відсутності у позивача довіри до судді.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Частинами 7, 8, 11 ст.40 ЦПК України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Частиною 3 ст.39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, пунктом 5 ч.1 вказаної статті визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Аналізуючи заявлені позивачем підстави для відводу судді в контексті наведених вище положень цивільного процесуального законодавства, яке регулює питання відводу судді, суд приходить до наступного висновку.

Головна мета відводу гарантування безсторонності та об`єктивності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи. Сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Оскільки ж жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п.1 ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з: 1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (судді) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; 2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого. Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості.

В той же час, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи тощо. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення. Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження.

Разом з тим, суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви позивача про відвід судді по цивільній справі №199/1014/20 (провадження №2/199/1775/21), суд бере до уваги, що окрім переліку статей національних та міжнародного нормативно-правових актів, а також неконкретизованого, узагальненого посилання про наявність сумнівів в неупередженості судді Авраменка А.М. та відсутності довіри до нього, позивачем не наведено інших аргументів в обґрунтування заявленого відводу, не вказано і не долучено до заяви про відвід доказів на підтвердження упередженості чи необ`єктивності судді. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді, а отже і про неможливість його задоволення. Таким чином, оскільки заява позивача про відвід судді надійшла до суду більш ніж за три робочі дні до наступного засідання у справі, дана заява позивача про відвід судді на підставі ст.40 ч.3 ЦПК України підлягає передачі до канцелярії суду для передачі її для розгляду в порядку ст.33 ЦПК України іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-41, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменка А.М. по цивільній справі №199/1014/21 (провадження №2/199/1775/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, зобов`язання вчинити певні дії визнати необґрунтованою.

Матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменка А.М. по цивільній справі №199/1014/21 (провадження №2/199/1775/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, зобов`язання вчинити певні дії передати на підставі ст.40 ч.3 ЦПК України до канцелярії Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для визначення судді для її в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.М. Авраменко