Справа № 536/894/21
Провадження № 2/536/679/21
12 жовтня 2021 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Колотієвського О.О.
За участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Крюківський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання права власності на земельну ділянку,-
Позов обґрунтований тим, що 15 лютого 2000 року між відповідачем ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах свої неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та позивачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 0,13 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.
Позивач зареєструвала право власності на житловий будинок, що підтверджується відміткою про реєстраційний напис в правовстановлюючому документі КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.02.2000 року.
Але своєчасно позивач не звернулася щодо реєстрації на своє ім`я права власності на придбану земельну ділянку.
У 2020 році з метою проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, яку згідно вищевказаного договору купівлі - продажу житлового будинку та земельної від 15.02.2000 року, придбала позивач, вона звернулася з заявою про виготовлення на її ім`я технічного документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Але провести державну реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку за позивачем було відмовлено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для відмови в державній реєстрації права є - заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, оскільки до Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09.11.2020 року, на майно відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладено арешт на нерухоме майно згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження № 16665706 від 14.01.2010 року, винесеного Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ, обєкт обтяження - невизначене майно.
Таким чином, позивач не може реалізувати своє право власності та провести державну реєстрації права власності на земельну ділянку.
Посилаючись на положення ст.ст. 321, 334, 391 ЦК України, вважає, що набула право власності на вищевказану земельну ділянку до внесення щодо відповідача ОСОБА_2 відомостей в реєстр боржників, враховуючи що порушене право позивача в даному випадку не може бути захищене в іншій спосіб, окрім як в судовому порядку шляхом визнання права власності, існують підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею права власності на земельну ділянку.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Пінчук Ю.В. в судове засідання не з`явилися. На адресу суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримали, просили її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини не явки суд не повідомила, відзив на позов не подала.
Представник третьої особа в судове засідання не прибула, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
15 лютого 2000 року між ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та позивачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 0,13 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Вказаний договір посвідчений приватний нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Волошиною Наталією Анатоліївною, зареєстровано в реєстрі за № 284.
Позивач провела державну реєстрацію права власності на житловий будинок, про що на договорі стоїть відповідна відмітка про реєстраційний напис в правовстановлюючому документі КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23.02.2000 року, власник ОСОБА_5 .
Згідно Свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище дружини ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу було змінено з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
Але провести державну реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку не має можливості, в силу п. 12 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для відмови в державній реєстрації права є те, що заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.
Так судом встановлено, що відповідно до Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09.11.2020 року, на майно відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладено арешт на нерухоме майно згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження № 16665706 від 14.01.2010 року, винесеного Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ, обєкт обтяження - невизначене майно.
Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внесена до Єдиного реєстру боржників.
Згідно інформації щодо наявності виконавчих проваджень, щодо божника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день подання позовної заяви відкрито виконавче провадження № 55123423 у Крюківському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Таким чином, позивач ОСОБА_1 не може реалізувати свої право власності та провести державну реєстрації права власності на земельну ділянку.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.
Як передбачено п. 12 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема, - заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.
Судом встановлено, що позивач на законних підставах набув право власності на земельну ділянку, повністю розрахувалася за договором, відбулося повне виконання умов договору, але вчасно не провів державну реєстрацію права власності за собою. Враховуючи, що відомості про попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_2 внесені до Єдиного реєстру боржників як боржника за виконавчими провадженнями про стягнення заборгованості, даний факт перешкоджає позивачці ОСОБА_1 , яка придбала земельну ділянку, розташовану у за адресою АДРЕСА_1 , зареєструвати право власності на даний об`єкт нерухомості.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2).
Приймаючи до уваги вищевикладене, ураховуючи, що ОСОБА_1 набула право власності на вищевказану земельну ділянку до внесення щодо відповідача ОСОБА_2 відомостей в реєстр боржників, враховуючи що порушене право позивача в даному випадку не може бути захищене в іншій спосіб, окрім як в судовому порядку шляхом визнання права власності, існують підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею права власності на земельну ділянку.
Отже, позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд його задовольняє.
Керуючись ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 321, 391 суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня складення його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день складення його повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяО. О. Колотієвський