Провадження № 22-ц/810/985/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В. А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: заявник (боржник) - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягувач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року, постановлену Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у складі: судді Посохова І.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою боржника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягувач ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 по справі № 428/15646/18, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 02.02.2021 року, з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість у сумі 62000 доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5580 доларів США, а всього 67580 доларів США. Також було стягнуто з Банку на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 8810,00 грн.

11 лютого 2021 року з метою добровільного виконання рішення суду Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» згідно меморіального ордеру № від 11.02.2021 здійснено перерахування коштів в сумі 67580 доларів США на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (USD), який належить саме ОСОБА_1 , та відкритий у філії - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк», оскільки про наявність інших діючих рахунків в іноземній валюті в будь-яких банківських установах на ім`я ОСОБА_1 . Банку не відомо, ОСОБА_1 та її представник самостійно не повідомляли про інші рахунки в іноземній валюті.

Наявність коштів на рахунку підтверджується Випискою з рахунків в іноземній валюті та вищевказаною довідкою Банку.

Також з метою повного виконання рішення суду Банком 11.02.2021 перераховано на поточний рахунок № НОМЕР_2 суму 8810,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № від 11.02.2021.

Наявність коштів на рахунку підтверджується Випискою по рахункам ОСОБА_1 та вищевказаною довідкою Банку.

В графі «призначення платежу» в меморіальних ордерах зазначено «зарах. кошти зг. рішення суду по справі № 428/15646/18 від 09.11.2020 р. на рах. ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_3 ».

Таким чином, Банком в повному обсязі та добровільно виконано рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18.

У зв`язку з чим представник АТ «Ощадбанк» просив визнати виконавчий документ у справі № 428/15646/18 на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Від ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Тітова О.М. надійшли заперечення проти заяви АТ «Ощадбанк», в яких зазначається, що відповідно до ст. 432 ЦПК України законодавство допускає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, але за умови, що вказаний виконавчий документ вже було видано. На момент звернення банком до суду з зазначеною заявою у вказаній справі жодний виконавчий документ не видавався, а відтак не можливо визнати документ таким, що не підлягає виконанню через відсутність такого документу. Крім того, за умов повідомлення Банка як боржника про відступлення права вимоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 проведене Банком виконання первісному боржнику не є належним виконанням.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року у задоволенні заяви боржника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», стягувач ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі та просить скасувати ухвалу суду та ухвалити у справі нове судове рішення, яким визнати виконавчий лист у справі № 428/15646/18 на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Доводами апеляційної скарги є те, що статтею 432 ЦПК України не встановлено заборони щодо звернення до суду із такою заявою до моменту отримання виконавчого документу; з метою добровільного виконання рішення суду та уникнення примусового виконання Банком були вчинені вичерпні дії щодо виплати стягнутих за рішенням суду грошових коштів на користь ОСОБА_1 шляхом перерахування на діючі поточні рахунки ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (USD) - 67580 доларів США та № НОМЕР_2 - 8810,00 грн, і вказані рахунки змінені з рахунків, які зазначалися сторонами договорів купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 від 25.07.2013 та № 144_183 від 27.09.2013 відповідно до Постанови правління НБУ від 28.12.2018 № 162 «Про запровадження міжнародного номеру банківського рахунку відповідно до вимог Національного стандарту України «Фінансові операції, Правил формування міжнародного номеру банківського рахунку (IBAN) в Україні (IBAN Registry:2009,NEQ) ДСТУ Н 7167:2010», наказу державного комітету України з питань технічного запровадження та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 454; про інші рахунки ОСОБА_1 та її представник Банк не повідомляли; факт добровільного виконання Банком рішення суду на користь ОСОБА_1 підтверджений в постанові Верховного Суду від 07.07.2021; судом не враховано висновки КЦС ВС, зроблені в постанові від 16 січня 2018 року по справі № 755/15479/15-ц, в якій наголошено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. Також ВС передбачає, що можливість звертатися до суду до моменту відкриття виконавчого провадження та видачі виконавчого документу.

Отже, Банком була застосована саме матеріально-правова підстава при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а саме добровільне виконання обов`язку боржником саме поза межами виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник скаржника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

адвокат Гребенар О.В. підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що незважаючи на отримання Банком повідомлень від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відступлення права вимоги, Банк не погодився із цим та здійснив зарахування коштів на виконання рішення суду на рахунок останньої, який був відомий Банку, і оскільки станом на час такого зарахування коштів тривало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь Банку та було накладено арешт на рахунки боржниці, то 67580 доларів США були зараховані на погашення заборгованості. Оскільки рішення суду фактично виконане на користь ОСОБА_1 , яку Банк вважає належним кредитором, то відсутні підстави для видачі виконавчого листа щоб запобігти подвійному стягненню.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Законність і обґрунтованість судового рішення базується на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, і що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 09.11.2020 рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 428/15646/18, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 02.02.2021, з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у сумі 62000 доларів США та 3 % річних за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 у сумі 5580 доларів США, а всього 67580 доларів США. Також було стягнуто на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 8810,00 грн.

Як на підставу своєї заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, Банк посилається на те, що на виконання вказаного рішення суду 11.02.2021 АТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» перерахувало на поточний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (USD) суму 67580 доларів США, що підтверджується копією меморіального ордеру № від 11.02.2021, копією Виписки з рахунків в іноземній валюті та довідкою Банку за вих. № 110.22-19/145 від 12.02.2021.

Крім цього, 11.02.2021 АТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» перерахувало на поточний рахунок № НОМЕР_2 суму 8810,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру № від 11.02.2021, копією Виписки по рахункам ОСОБА_1 та копією довідки Банку за вих. № 110.22-19/145 від 12.02.2021.

В графі «призначення платежу» в меморіальних ордерах зазначено «зарах. кошти зг. рішення суду по справі № 428/15646/18 від 09.11.2020 р. на рах. ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_3 ».

Наведене, на думку заявника, свідчить про виконання Банком в повному обсязі та добровільно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у справі № 428/15646/18.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 428/15646/18, з дня набрання рішенням законної сили та по день розгляду цієї заяви стягувач ОСОБА_1 або її представник до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу виконавчого листа не звертались, виконавчий лист не отримували, а отже вказаний виконавчий документ судом не видавався.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вказане дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №2-3558/2010 дійшов висновку про те, що на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

В той же час, обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Колегія суддів погоджує висновок суду про необгрунтованість заяви Банку про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а помилкові доводи апеляційної скарги цих правильних висновків суду не спростовують з огляду на таке.

В суді апеляційної інстанції представник скаржника підтвердив, що до Банку надійшли заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25.01.2021 та 04.02.2021 відповідно про укладення між сторонами 12.01.2021 договору відступлення останньою права вимоги (цесія), з яким Банк не погоджується і який вважає укладеним з метою ухилення від виконання судових рішень про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором та з метою приховати грошові кошти, які належать за рішенням суду ОСОБА_3 , від їх зарахування в рахунок погашення заборгованості та виконання в майбутньому рішень судів.

Банк вважає належним виконання рішення суду, яке набрало законної сили, перерахуванням коштів саме ОСОБА_1 , тому звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з метою запобігти подвійному стягненню боргу новим кредитором, право якого як набувача за договором про відступлення права вимоги (цесії) наразі оспорюється Банком по справі № 433/521/21.

Колегія суддів вважає такі доводи скаржника помилковими, оскільки правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Оскільки Банк був обізнаний про заміну кредитору у зобов`язанні, то він несе ризики, пов`язані з виконання зобов`язання неналежному кредитору, що у розумінні статті вимог ст. 516, 517, 526, 527 ЦК України не є належним виконанням зобов`язання, а у разі у нього обгрунтованих сумнівів щодо переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, він мав право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові (статті 517 ЦК України).

За таких обставин посилання скаржника на наявність у нього такої матеріально-правової підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, як припинення зобов`язання внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, не заслуговує на увагу.

Як помилковим є і посилання скаржника на підтвердження Верховним Судом у постанові від 07.07.2021 у справі № 428/15646/18 факту виконання Банком в повному обсязі та добровільно рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2020 у вказаній справі як на встановлену судом обставину, оскільки вказане не є обставиною, що встановлювалася судом у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України.

Отже, передбачених положеннями ч. 2 ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, колегією суддів не встановлено.

Суд першої інстанцій дійшов правильного висновку по суті заяви про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого судового рішення, а тому її необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Тому апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» має бути залишена без задоволення, а ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 24 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: