Справа № 646/4245/20
№ провадження 2/646/469/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Абдюхановій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до повноліття дитини.

Вказані вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстровану шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матеріальної допомоги неповнолітній дитині відповідач не надає. На разі позивачка не працює, виховує дитину інваліда та отримує соціальну допомогу, що становить близько трьох з половиною тисяч на місяць

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.08.2020 провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

11.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти рішення про стягнення з нього на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі 2 000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і досягнення повноліття дитини.

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що за усною домовленістю з колишньою дружиною 13.03.2014 за його власні кошти в рахунок виплат алмінтів на дитину, позивачем було придбано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того відповідач цікавиться життям сина, виділяє за можливості кошти на його побут, відпочинок, купує одяг, допомогає сплачувати рахунки за лікування та ніколи не відмовляє в іншій фінансовій допомозі. Крім того, дитина їздить на відпочинок з його бабусею мамою відповідача ОСОБА_4 за кошти відповідача. Також відповідач має неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 які знаходяться на його утриманні, як і дружина ОСОБА_7 , що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та її донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час відповідач має кредитні зобов`язання, не має постійної роботи та має незадовільний стан здоров`я.

Дослідивши надані докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.12.2013 у справі №2035/11093/13-ц, шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане повторно 21.02.2018, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 та довідки про отримання допомоги призначена державна соціальна допомога на дитину інваліда (інвалід з дитинства) ОСОБА_3 , отримувач допомоги та законний представник - ОСОБА_1 .

З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкові від 15.07.2020 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження сеірії НОМЕР_3 від 16.03.2018 та серії НОМЕР_4 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 .

Згідно відомостей Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України, відносно ОСОБА_2 з 01.01.2020 по 30.06.2020 доходи відсутні.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати неповнолітню дитину, принципу законності, часткового визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.07.2020 і до повноліття дитини, в решті слід відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини частково, суд виходить з того, що відповідач, як батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього, оскільки він офіційного доходу не має, на його утриманні знаходяться: дружина ОСОБА_7 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, її донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та двоє власних дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини, а тому задовольняє позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів.

Враховуючи, що позовні вимоги в цій частині задоволені частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-185, 191 СК України, ст.ст.5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податку НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер картки платника податку НОМЕР_6 .

Суддя: В.А. Єжов