Житомирський апеляційний суд
Категорія 60 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/11449/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області та ОСОБА_2 , про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 квітня 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради; третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області. Просив визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць із часу набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина. До складу спадщини входить квартира АДРЕСА_1 та 5/200 ідеальних частин будинку АДРЕСА_2 . Після смерті матері його моральний стан та здоров`я погіршилися, що призвело до появи алкогольної залежності. У зв`язку з появою хвороби у нього виникла необхідність пройти курс стаціонарної реабілітації для людей з хімічною залежністю. Такий курс він проходив стаціонарно у Житомирській обласній громадській організації «Аква-Віта» з 06 серпня 2019 року по 06 лютого 2020 року. В подальшому по всій території України почав діяти карантин. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, які на його погляд свідчать про поважність причин, він не зміг своєчасно, тобто протягом шестимісячного строку, прийняти спадщину після смерті своєї матері. У серпні 2020 року він звернувся до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про видачу після смерті матері свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , але постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 07 серпня 2020 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії із посиланням на те, що він заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців із часу відкриття спадщини після смерті матері не подав.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07 грудня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.54, процесуальна дія №17).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 08 квітня 2021 року ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що перебування на лікуванні в Житомирській обласній громадській організації «Аква Віта» з 06 серпня 2019 року по 06 лютого 2020 року свідчить про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Обставина його лікування від хімічної залежності (проходження курсу стаціонарної реабілітації для людей з хімічною залежністю) підтверджена належним та достовірним доказом, яким є довідка Житомирської обласної громадської організації «Аква Віта», чим підтверджується наявність об`єктивних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини і ці обставини можуть бути визнанні судом поважними. Причиною пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є проходження курсу стаціонарної реабілітації та карантинні обмеження.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило. За положеннями частини третьої ст.360 ЦПК України ненадходження відзиву на апеляційну скаргу не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Виноградов В.С. апеляційну скаргу підтримали. Пояснили, що впродовж шести місяців після смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подала сестра покійної ОСОБА_2 .

Інші учасники справи до суду не з`явилися. Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області спрямувала до суду лист із проханням розглядати справу без участі її представника. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову до Територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради, оскільки вважав, що позивач не довів існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття ним спадщини після смерті матері, а тому дійшов висновку, що ОСОБА_4 не довів, що пропустив строк, передбачений законом для прийняття спадщини, з поважних причин. Одночасно із цим, суд першої інстанції, посилавшись на постанову Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначив, що відповідачами у справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. На пропозицію суду щодо залучення ОСОБА_2 як співвідповідача відповідне клопотання заявлене не було, проте це у загальному не впливає на остаточний висновок суду щодо відмови у позові.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову до Територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради, але помилився щодо мотивів такої відмови.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до частини третьої ст.1272 ЦК України за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При розгляді справи про визначення спадкоємцю додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах спадкової справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчинення нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, у матеріалах справи є належним чином заведена копія спадкової справи №417/2019, що заведена 09 вересня 2019 року Житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області щодо майна померлої (а.с.37-51).

Із копії спадкової справи слідує, що 09 вересням 2019 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася сестра померлої - ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом другої черги відповідно до ст.1262 ЦК України (а.с.40).

Відповідно частини першої та другої ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша ст.1296 ЦК України).

Також у матеріалах спадкової справи міститься постанова державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 07 серпня 2020 року №1649/02-31 про відмову у вчинення нотаріальної дії, із змісту якої вбачається, що син померлої - ОСОБА_1 , будучи потенційним спадкоємцем за законом першої черги, звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті своєї матері (а.с.50-51). Документів, що підтверджують факт постійного спільного проживання сина із матір`ю нотаріусу не надано. Заяви про прийняття спадщини впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не подавав.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що відповідачами у справі про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, територіальною громадою м.Житомира в особі Житомирської міської ради прав, свобод чи інтереси позивача, за наявності спадкоємця за законом другої черги ОСОБА_2 , порушені не були. Належним відповідачем у цій справі мала бути сестра померлої ОСОБА_2 , яка впродовж шести місяців із часу відкриття спадщини після смерті спадкодавця, у встановленому законом порядку подала заяву при прийняття спадщини після смерті свої рідної сестри ОСОБА_3 .

Проте, всупереч положень чинного законодавства позивач звернувся до суду із позовом до Територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради, яка не є належним відповідачем у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки спадщину після смерті рідної сестри прийняла ОСОБА_2 , яка мала бути у справі відповідачем, а не третьою особою без самостійних вимог на предмет спору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц зроблено висновок про те, що «…заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи…».

У суді першої інстанції позивач та його представник не заявляли клопотань про заміну неналежного відповідача або залучення до участі співвідповідача. На стадії апеляційного перегляду такі недоліки усунути можливим не видається, оскільки суд апеляційної інстанції навіть за клопотанням позивача позбавлений таких повноважень.

На стадії апеляційного перегляду суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені у ньому.

Отже, встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутності визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Такий правовий висновок викладено й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року в справі № 554/10058/17.

Отже у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері до Територіальної громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради слід відмовити, оскільки позов заявлений ОСОБА_1 до неналежного відповідача.

Відмова у задоволенні позову до неналежного відповідача не є перешкодою для звернення із відповідним позовом до належного відповідача.

За таких обставин, обговорювати питання поважності або неповажності причин пропуску строку для прийняття спадщини за участі неналежного відповідача є передчасним.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України апеляційний суд змінює рішення суду першої інстанції з урахування мотивів викладених у цій постанові вище.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 квітня 2021 року змінити з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: