Справа № 243/1175/20
Провадження № 2/243/86/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участю секретарів Нікіфорової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна. Неодноразово вточнивши позовні вимоги, позивачка на обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 21.07.2015 року. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини припинені з 6 жовтня 2019 року. Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано рухоме майно у вигляді: напівпричепу AVTOTREIDING OPA -18T, 1999 року випуску, автомобілю MAN TGA 26.430, 2004 року випуску, та причепу WECON AWZ218-LZ, 2004 року випуску, що підтверджується відповідними довідками ТСЦ МВС № 1443, з яких також вбачається, що відповідачем 06.11.2019 року, тобто під час перебування сторін у шлюбі, без згоди позивачки здійснено відчуження автомобілю MAN TGA 26.430 та причепу WECON AWZ218-LZ. Просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя напівпричіп AVTOTREIDING OPA -18T. Здійснити поділ спільно нажитого майна шляхом визнання за відповідачем права власності на вказаний напівпричіп зі стягненням на її користь Ѕ части його вартості в сумі 27114,50 гривень. Крім того, просила суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину ринкової вартості автомобіля MAN TGA 26.430 в сумі 186425 гривень та причепу WECON AWZ218-LZ в сумі 54 307,50 грн., а також судові витрати.

13.11.2020 року та 14.12.2020 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшли відзиви на позовну заяву, в яких останній просив суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, залишити за ОСОБА_1 право власності на напівпричіп AVTOTREIDING OPA -18T, стягнувши на його користь з останньої компенсацію Ѕ части вартості майна. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити, обґрунтовуючи це тим, що транспортні засоби MAN TGA 26 та причіп WECON не є спільною сумісною власністю подружжя, належать третій особі та мають іноземну реєстрацію. Наполягав, що спірне майно придбано не за спільні кошти подружжя та позивачка взагалі не знала про факт його придбання. Висловив незгоду з оцінкою майна.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Берзінь С.Л. підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на норми Сімейного кодексу, практику Верховного Суду та на обставини, що викладені у позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позицію свого адвоката та доповнила, що на їх з відповідачем весілля її батьки подарували гроші в сумі 6 000 доларів США. Через 2-3 місяці після весілля відповідач витратив вказані гроші на придбання вантажного автомобілю MAN. Загальну вартість покупки, а також джерело решти грошей, за які був придбаний автомобіль, їй не відомо. Так саме їй не відома вартість причепу WECON та джерело грошей, за які він був придбаний.

Представник відповідача - адвокат Голованік В.В. у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, посилаючись на позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтримав позицію свого адвоката. Не заперечував факт використання грошей, отриманих ним та позивачкою у подарунок на весілля в сумі 6000 доларів США для придбання автомобілю MAN TGA. Решта вартості автомобіля була сплачена його матір`ю. Причіп WECON також купувався на гроші його матері, а він був формальним володарем. Відчуження автомобілю та причепу відбулося без його відома та відома позивачки, оскільки це було рішення його матері, яка мала довіреність на розпорядження транспортом, сума продажу йому не відома. Протягом шлюбу він витрачав гроші, отримані від експлуатації спірних транспортних засіб, на потреби сім`ї.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог, є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дослідивши надані сторонами докази, вислухавши думку сторін та їх представників, суд вважає встановленими такі обставини та правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2015 року відповідно до свідоцтва про шлюб. (а.с. 6)

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.03.2020 року шлюб розірвано. Факт розірвання шлюбу сторонами не заперечувався.

Згідно з довідкою ТСЦ МВС № 1443 від 22.10.2019 року № 31/5-1443-34аз, вбачається, що під час перебування сторін у шлюбі за ОСОБА_2 були зареєстровані, зокрема, такі транспортні засоби:

AVTOTREIDING OPA-18Т, напівпричіп, рік випуску 1999, підстава - довідка-рахунок, дата реєстрації - 13.01.2016;

MAN TGA 26.430, автомобіль, рік випуску 2004, об`єм двигуна - 10518 см. куб., підстава - довідка-рахунок, дата реєстрації - 30.09.2015;

WECON AWZ218-LZ, причеп, рік випуску 2004, підстава - довідка-рахунок, дата реєстрації - 30.09.2015 (а.с. 8).

Згідно довідки ТСЦ МВС № 1443 від 13.02.2020 № 31/5-1443-6аз вбачається, що станом на 13.02.2020 року за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано лише напівпричіп AVTOTREIDING OPA-18Т, а 06.11.2019 року ОСОБА_2 здійснено відчуження автомобіля MAN TGA 26.430 та причепу WECON AWZ218-LZ на користь ОСОБА_4 (а.с. 93 )

Згідно із звітами про оцінку колісних транспортних засобів від 28.09.2020 року, що виготовлені ФОП ОСОБА_5 , ринкова вартість напівпричепу AVTOTREIDING OPA-18Т складає 54229 гривень; автомобіля MAN TGA 26.430 - 372850 гривень; причепу WECON AWZ218-LZ, 108615 гривень (а.с. 108- 141).

Заперечення відповідача проти вищевказаної оцінки судом не приймаються до уваги, оскільки, у недотримання вимог ст. 13,72 ЦПК України, на її спростування відповідачем не надано жодного доказу; клопотання про призначення по справ товарознавчої експертизи заявлено не було.

Частиною 3 статті 368 ЦК України і статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, доходу. Об`єктом спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Відповідно до ст. 70 СК України в разі поділу спільного майна подружжя частки чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зі змісту положень ст. ст. 57, 60 СК України вбачається, що правовий статус майна визначається такими критеріями як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Таким чином, обставинами, які підлягають доказуванню, є не тільки час придбання майна, а джерело його набуття.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналізом змісту вищевказаних норм Закону, довідок ТСЦ МВС № 1443 від 13.02.2020 та від 22.10.2019 року, з урахуванням інших матеріалів справи та часу перебування сторін у шлюбі, суд набуває висновку, що спірні транспортні засоби підпадають під критерії спільно нажитого майна подружжя.

Також, суд вважає доведеним та не спростованим відповідачем той факт, що 06.11.2019 року ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 здійснено відчуження автомобіля MAN TGA 26.430 та причепу WECON AWZ218-LZ на користь ОСОБА_4 .

З оглядом на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю подружжя напівпричепу AVTOTREIDING OPA -18T. та здійснення його поділу шляхом визнання права власності за відповідачем зі стягненням на користь Ѕ позивачки части вартості причепу в сумі 27114,50 гривень, є обґрунтованим, доведеним та такими, що підлягають задоволенню

Заперечення відповідача щодо визначеного порядку розподілу спільного майна не приймаються судом до уваги, оскільки запропонований відповідачем порядок виходить за межі заявлених позивачкою позовних вимог. Крім того, саме відповідач здійснював господарське використання спірного напівпричепу, а тому, є обґрунтованим та доцільним залишити саме за відповідачем права власності на цей транспортний засіб.

Згідно п. 30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року передбачено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У постанові ВС в складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року у справі № 127/7029/15-ц зроблено висновок, що у випадку відчуження майна одним -з подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановити його дійсної (ринкової вартості), визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Аналогічний висновок зроблено в постанові ВС від 09.01.2019 року № 643/4589/15-ц

Таким чином, позивачка вправі вимагати стягнення із відповідача відшкодування 1/2 частини вартості спірних автомобіля та причепу, оскільки поділу підлягають кошти, які були отримані в результаті відчуження цього майна без згоди іншого співвласника.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування вартості спірних автомобіля та причепу, суд приймає до уваги пояснення позивачки ОСОБА_1 , яка у судовому засіданні показала, що на придбання спірних автомобілю та причепу були витрачені кошти подружжя в сумі 6000 доларів США., отриманні подружжям у подарунок на весілля, а також про те, що про джерело решти грошових коштів, за які було придбано спірні автомобіль та причеп, їй ні чого не відомо.

Зазначені обставини не заперечуються відповідачем, який також підтвердив, що на придбання спірних автомобіля та причепу були витрачені кошти подружжя в сумі 6000 дол. США, а решта була сплачена його матір`ю

На користь вищевказаних обстави свідчить і той факт, що автомобіль MAN TGA 26.430 та причеп WECON AWZ218-LZ були зареєстровані за ОСОБА_2 30.09.2015 року, тобто лише через 70 днів з моменту укладання шлюбу, що, на думку суду, не є достатнім періодом для набуття подружжям грошових коштів для здійснення великих витрат (з урахуванням позиції позивачки про відсутність інформації про джерело інших коштів)

Враховуючи викладені обставини, суд набуває висновку про доведеність ОСОБА_1 факту витрат подружжям на придбання спірних автомобіля та причепу лише у сумі 6000 дол.США, а тому, на користь позивачки підлягає стягненню частка вартості майна в розмірі Ѕ саме від цієї суми, що, згідно офіційного курсу НБУ України станом на 19.02.2021 року, складає 83538,3 грн. ( 3000 дол.США. Х 27,8461 грн.)

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Позивачкою документально підтверджено факт сплати нею судового збору в загальній сумі 6726 грн. (а.с. 14,15)

Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р. Витрати на правову допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, склад та розмір витрат на правничу допомогу, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги і документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Берзінь С.Л. було укладено Договір про надання правничої допомоги щодо надання правничої допомоги, надано Акт виконаних адвокатом послуг та Квитанції, з яких вбачається, що позивачка сплатила адвокату послуги з правничої допомоги у розмірі 7900 грн.

Позивачкою документально підтверджено факт сплати нею судового збору в загальній сумі 6726 грн. (а.с. 14,15)

Приймаючи до уваги результати розгляду справи, керуючись вимогами ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в загальній сумі 6208,4 грн.

Решта позовних вимог ОСОБА_1 визнається судом необґрунтованою, не доведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Арешт, накладений ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2020 року на: напівпричіп AVTOTREIDING ОРА-18Т 1999 року; автомобіль MAN TGA/430, РІК ВИПУСКУ 2004, ОБ`ЄМ ДВИГУНА 10518 см куб.; причеп WECON AWZ218-LZ, 2004 року випуску, після набрання рішення законної сили слід зняти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10-13,81,89, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати спальною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 напівпричіп AVTOTREIDING OPA -18T, 1999 року випуску, колір сірий, шасі НОМЕР_1 .

Провести розподіл спільного сумісного майна подружжя, виділивши та визнавши за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на напівпричіп AVTOTREIDING OPA -18T, рік випуску 1999, колір сірий, шасі НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , вартість частини напівпричепу AVTOTREIDING OPA -18T, рік випуску 1999, колір сірий, шасі НОМЕР_1 в сумі 27114,50 грн.,

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на напівпричіп AVTOTREIDING OPA -18T, рік випуску 1999, колір сірий, шасі НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частку вартості автомобілю MAN TGA 26.430, 2004 року випуску, та причепу WECON AWZ218-LZ, 2004 року випуску, в сумі 83 532 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 5868,46 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити

Арешт, накладений ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2020 року на: напівпричіп AVTOTREIDING ОРА-18Т 1999 року; автомобіль MAN TGA/430, РІК ВИПУСКУ 2004, ОБ`ЄМ ДВИГУНА 10518 см куб.; причеп WECON AWZ218-LZ, 2004 року випуску, - зняти.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 26.02.2021 року

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков