Справа № 715/2686/21
Провадження № 2/715/781/21
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2021 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевська С.М.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, посилаючись на те, що 09 червня 2021 року ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 в борг кошти у розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США та 500 (п`ятсот) євро.
В підтвердження отримання грошей в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США та 500 (п`ятсот) євро відповідач власноруч написав розписку, в якій йдеться про те, що він взяв в борг в ОСОБА_1 кошти в розмірі сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, та 500 (п`ятсот) євро, і зобов`язується повернути отриману суму до 09 серпня 2021 року.
Згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США на момент закінчення строку дії розписки, тобто 09 серпня 2021 року складає 107 338 (сто сім тисяч триста тридцять вісім) грн. 40 (сорок) коп. (100 доларів США складає 2600,8346 грн. відповідно до курсу НБУ станом на 09.08.2021 року) та 15 837 (п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 80 (вісімдесят) коп. (100 євро складає 3100,6756 грн. відповідно до курсу НБУ станом на 09.08.2021 року), що становить разом 123 176,20 грн.
В зазначений термін, тобто до 09 серпня 2021 відповідач боргу не повернув, повністю ігноруючи її дзвінки та повідомлення, не пояснював причини неповернення отриманих коштів.
Просить суд, ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою від 09 серпня 2021 року у розмірі 123 178,08 грн. та понесені позивачкою судові витрати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак її представниця, адвокат Якобишена Т.Д. подала до суду заяву, у якій зазначила, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, справу розглянути у їх відсутності та зазначила, що не заперечує, щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 09.06.2021 року, було укладено письмовий договір позики, за яким відповідач позичив, а позивачка передала гроші в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, та 500 (п`ятсот) євро, які він зобов`язався повернути до 09.08.2021 року, що підтверджується копією розписки.
Згідно ст. 526, 626, 629 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та у порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України: боржник вважається таким що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Таким чином, оскільки строк виконання зобов`язання по поверненню позики у повному обсязі в сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, та 500 (п`ятсот) євро, сплив 09 серпня 2021 р., а відповідач і по сьогоднішній день свого обов`язку по поверненню позики не виконав та борг не повернув, загальна сума заборгованості складає 4000 (чотири тисячі) доларів США, та 500 (п`ятсот) євро.
Розраховуючи суму заборгованості в гривні, оскільки позивач просить стягнути заборгованість саме у національній валюті, суд застосовує офіційний курс станом на 24 грудня 2021 року, а саме 1 долар США - 27,2747 грн., 1 євро - 30,845 грн.
Отже сума заборгованості на час розгляду справи судом складатиме еквівалентний розмір 109 098,80 грн. (4000 доларів США) та 15 422,50 грн. (євро), що разом становить 124 521,30 грн., що в свою чергу перевищує розмір, який просить стягнути позивачка.
Як вбачається з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в межах заявлених вимог ОСОБА_1 , тобто в сумі 123 178,80 грн.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
За змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_1 була адвокат Якобишена Т.Д. на підставі договору про представлення інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги від 01 листопада 2021 року №67. Відповідно до умов договору про надання правової допомоги, година роботи адвоката визначена у розмірі 1 700 грн.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 подала до суду акт прийняття-передачі наданих послуг, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 24 грудня 2021 року на суму 10 200 грн.
Таким чином, представником позивача своєчасно було подана заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України та своєчасно надані суду документи щодо понесених судових витрат після ухвалення судового рішення.
Згідно акту прийняття-передачі наданих послуг представниця позивачки ОСОБА_3 надала позивачці ОСОБА_1 правову допомогу у формі зустрічі з клієнтом, консультація, вивчення документів, підписання договору надання правничої допомоги (01 год. 00 хв.); опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Формування правової позиції. Зустріч з клієнтом та обговорення питання щодо наміру звернення до суду. Узгодження правової позиції та збір додаткових доказів (01 год. 00 хв.); підготовка та подання до Глибоцького районного суду Чернівецької області позовної заяви (02 год. 00 хв.); формування копій додатків до позовної заяви для суду та сторін, засвідчення копій (00 год. 30 хв.); участь в судових засіданнях в Глибоцькому районному суді Чернівецької області в розгляді даної справи (01 год. 30 хв.). Для надання вказаних юридичних послуг представником позивача було витрачено 06 години 00 хвилин, за що позивач, згідно квитанції від 24.12.2021 року сплатив представнику 10 200,00 гривень.
Дослідивши надані представницею позивачки документи, судом встановлено, що в таких наявний обґрунтований розрахунок витраченого адвокатом часу щодо надання кожного виду послуг; зазначено конкретний обсяг наданих послуг; зазначено вартість кожного виду послуг окремо.
Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення судових витрат та витрати по сплаті судового збору в сумі 1232,00 грн
На пiдставi викладеного, ст.ст. 526, 533, 610-612, 614, 624, 625, 1046-1047 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-13, 19, 23, 76-81, 141, 142, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість в розмірі 123 178 (сто двадцять три тисячі сто сімдесят вісім) гривень 20 копійок, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1232 (тисячу двісті тридцять дві) гривні 00 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: