Справа № 752/5132/21
Провадження № 2-з/752/221/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

за участю секретаря Захарченка А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т. Л., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О. О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Звертаючись до суду з указаним позом, ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 2003, вчиненого 05 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О. О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» 19 898,86 грн заборгованості за кредитним договором № 200127895 від 21 лютого 2018 року.

Заява обґрунтована тим, що на даний час виконавчий напис № 2003, вчинений 05 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О. О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» 19 898,86 грн заборгованості за кредитним договором № 200127895 від 21 лютого 2018 року є чинним і є цілком ймовірно, що з позивача буде безпідставно стягнута сума коштів. Фактично позивача незаконно буде позбавлено права власності на частину його доходів, можливості придбання ліків, їжі, сплати комунальних платежів тощо. Заявник зазначає, що примусове виконання зазначеного виконавчого напису до ухвалення рішення по суті спору порушує його права та призводить до ускладнення або неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову. Вжиття заходів забезпечення позову сприятиме ефективному захисту порушених прав позивача.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до позовної заяви документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підстави вимог своєї заяви, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що спір виник щодо виконавчого напису, вчиненого 05 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О. О., зареєстрованого в реєстрі за № 2003, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард`заборгованості за кредитним договором № 200127895 від 21 лютого 2018 року.

22 червня 2020 року акціонерне товариство «Банк Форвард» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т. Л. із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 2003 від 05 березня 2020 року.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник посилається на те, що примусове виконання зазначеного виконавчого напису до ухвалення рішення по суті спору порушує права позивача та призводить до ускладнення або неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки приватним виконавцем будуть здійснюватися дії щодо примусового виконання виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису викликане необхідністю нівелювання реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у справі та своєчасне невжиття таких заходів може стати перешкодою для належного та повного захисту і відновлення порушених цивільних прав позивача, у зв`язку із тим, що з позивача буде стягнуто всю суму заборгованості за незаконним виконавчим написом нотаріуса.

Ураховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з вимогами частини третьої статті 154 ЦПК України.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення, оскільки виконавчий напис є предметом судового розгляду та приватним виконавцем вчиняються виконавчі дії, направлені на виконання виконавчого напису, законність якого оспорюється позивачем.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом № 2003, вчиненого 05 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 200127895 від 21 лютого 2018 року.

Стягувач - акціонерне товариство «Банк Форвард», , адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 105.

Боржник - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Треті особи:

-приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, адреса: 04210, місто Київ, вулиця Малиновського, 27/23.

-приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, адреса: 02094, місто Київ, вулиця Ю. Поправки, 6, офіс 15.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. А. Кахно