Ухвала

25 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 214/4692/16-ц

провадження № 61-15322св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Рагозіної Оксани Вадимівни в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2019 року та ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, набутого подружжям за час шлюбу.

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання майна особистою приватною власністю.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 209,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано.

У позові ОСОБА_1 відмовлено. У зустрічному позові ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю, постанову суду апеляційної інстанції скасувати в частині відмови у позові ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення про задоволення його позову та відмови у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 у справі та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У вересні 2019 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська