ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7760/21
провадження № 2/753/6135/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді - Курічової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Іващенко Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за ліцензійним договором,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за ліцензійним договором.

Позовну заяву мотивовано тим, що між позивачем, з метою розширити знання у сфері додаткового заробітку через мережу Інтернет, та відповідачем ФОП « ОСОБА_2 » 12.10.2018 укладено ліцензійний договір, за умовами якого позивач сплачує відповідачу ліцензійний платіж у розмірі 5 000,00 доларів США, щомісячні 15% комісійних платжів від доходу та отримує від відповідача як франшизу розроблені останнім форми заробітку в Інтернеті. В разі недосягнення позивачем показників, зазначених у п. 6.1.4. ст. 6 вказаного договору, відповідач гарантує повернення позивачу грошових коштів у розмірі різниці між втратами позивача на відкриття підприємства, включаючи 5000,00 доларів США, щомісячних комісійних платежів за період 6 місяців. Повернення грошових коштів здійснюється не пізніше 30 робочих днів з моменту прийняття рішення про розірвання ліцензійного договору. Механізм заробітку, який обумовлений договором, позивачу не дав можливості отримати заробіток, а тому він вирішив розірвати договір та отримати сплачені грошові кошти від відповідача. Відповідач не заперечував проти повернення грошових коштів, а тому 06.03.2019 власноруч склав розписку та зобов`язався повернути позивачу грошові кошти в сумі 4 500 доларів США до 27.04.2019, однак зобов`язання не виконав.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.04.2021 (з урахуванням ухвали суду від 26.05.2021 про виправлення описки) відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи.

28.10.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву згідно якого просить відмовити в задоволенні вимог за позовом про стягнення заборгованості за ліцензійним договором в повному обсязі.

08.11.2021 позивач подав відповідь на відзив, згідно якого не погоджується з запереченнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, атому на задоволенні позовних вимог наполягає.

15.11.2021 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, згідно якого просив суд врахувати, що позивачем не доведено, що договір було розірвано чи не виконано в повному обсязі, оскільки відповідач за умовами ліцензійного договору надав безперешкодний доступ до користування даними.

В судовому засіданні, призначеному на 26.11.2021, судом визнано явку відповідача ОСОБА_2 в наступне судове засідання обов`язковою, оскільки необхідно отримати його особисті пояснення щодо факту підписання чи не підписання ліцензійного договору відповідачем, а також щодо написання відповідачем розписки.

В судовому засіданні від 22.12.2021 позивач пояснив суду, що ліцензій договір укладений між ним як приватним (індивідуальним) підприємцем та відповідачем як фізичною особою-підприємцем. Метою укладення договору є використання отриманих внаслідок виконання спірного ліцензійного договору результатів інтелектуальної діяльності для здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, від представника відповідача на електронну пошту суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 22.12.2021, оскільки представник відповідача знаходиться в Миколаївській області, до якого не надано доказів зазначених у клопотанні обставин, тому суд розглянув справу без участі належним чином повідомлених про місце, день там час судового розгляду відповідача та представника відповідача.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому за ч. 1 ст. 256 цього Кодексу якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема у справа, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2018 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено ліцензійний договір № 2.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем (дата запису 16.01.2017, номер запису 0038487).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 13.03.2013 зареєстрований як фізична особа - підприємець (номер запису 0032780), 18.12.2020 ОСОБА_2 припинив підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець (номер запису 001032780). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 22.10.2021 зареєстрований як фізична особа - підприємець (номер запису 000067821).

Суд враховує висновок про застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, згідно з яким за змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Отже, на момент укладення ліцензійного договору, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду у цій справі, обидві сторони договору були зареєстровані фізичні особи - підприємці, договір вони уклали саме як фізичні особи - підприємці та з метою здійснення позивачем підприємницької діяльності. Та обставина, що на час звернення позивача до суду - 16.04.2021, відповідач припинив підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця, не впливає на підсудність цієї справи суду господарської юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд роз`яснює позивачеві, що оскільки провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, він має право звернутися з цими позовними вимогами до Господарського суду міста Києва.

Керуючись нормами п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 353 - 354ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за ліцензійним договором закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи належить до юрисдикції Господарського суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Курічова