Справа №297/190/21
03 березня 2021 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фейіра О. О., при секретарі судового засідання Радзецькій Ю.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги позивачкою мотивовано тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №5665 від 22 лютого 2019 року. Разом з тим, у вищевкзаній квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, значиться зареєстрованим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак такий, вже більше шести місяців у квартирі не проживає, його фактичне місце проживання їй не відоме. Таке створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач не проживає в її квартирі більше шести місяців, участі в утриманні квартири не приймає, і таке порушує її права на вільне користування та розпорядження квартирою, як власника, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 , яка про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити (а.с. 36).
Відповідач ОСОБА_2 , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності чи відзиву на позов від нього надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Так, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 , що стверджується копією Договору купівлі-продажу від 22 лютого 2019 року та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №157311274 від 22 лютого 2019 року (а.с. 6, 8).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено з матеріалів справи, в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 значиться зареєстрованим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією довідки ЦНАП виконавчого комітету Берегівської міської ради №361 від 03 лютого 2021 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 7).
Крім того, як стверджує позивачка, згідно позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_1 , більше шести місяців в ній не проживає, і таке створює перешкоди у володінні та здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Частиною ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим в квартирі АДРЕСА_1 , більше шести місяців в такій не проживає, реєстрація відповідача у вищевказаній квартирі, яка належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 , порушує права останньої як власника квартири на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов задоволити
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Фейір О. О.