Провадження №: 2-п/755/103/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

за участі:

представника відповідача Шевченка М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи № 755/10148/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про стягнення 3% річних та інфляційних витрат з невиконанням рішення суду,

в с т а н о в и в:

16 січня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

22 жовтня 2020 року представник відповідача Шевченко М.М. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, обґрунтовуючи підстави для скасування заочного рішення суду представник відповідача посилається на те, що лише 25 вересня 2020 року представник ознайомився із матеріали справи та отримав копію заочного рішення від 16 січня 2018 року. Також представник зазначає, що відповідачем не було отримано жодної повістки за адресою реєстрації, оскільки за тією адресою вона фактично не проживає з сімейних обставин.

Представник відповідача Шевченко М.М. в судовому засіданні наполягав на заяві про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як убачається з матеріалів поданої заяви та цивільної справи № 755/10148/17, відповідач ОСОБА_1 фактично не отримувала копії спірного рішення суду від 16 січня 2018 року.

З матеріалами справи представник відповідача адвокат Шевченко М.М. ознайомився 25 вересня 2020 р., а також отримав належним чином завірену копію заочного рішення суду 25 вересня 2020 року, що підтверджується відповідною заявою наявною у матеріалах справи (а.с. 95, 99).

За таких обставин заявнику ОСОБА_1 слід поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 16 січня 2018 року.

Рішення від 16 січня 2018 року у вищевказаній справі ухвалене заочне з тих підстав, що відповідач до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином за останнім відомим місцем проживання відповідача, причини неявки суд не повідомила, яка зазначена в позовній заяві позивачем.

Так, для отримання інформації щодо місця проживання ОСОБА_1 , на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України у редакції чинній станом на липень 2017 року, судом було подано запит до компетентного органу за останнім відомим місцем перебування ОСОБА_1 , а саме до Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в м. Києві.

Статутом Комунального концерну «Центр комунального сервісу», затвердженим рішенням Київської міської ради 14.05.2015 року № 467/1331,передбачено, що комунальний концерн «Центр комунального сервісу» є комунальним господарським об`єднанням, утвореним рішенням Київської міської ради, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Києва, віднесеним до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та підпорядкованим Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Концерн є комунальним господарським об`єднанням комунальних підприємств, які здійснюють діяльність щодо обслуговування житлового і нежитлового фонду та щодо забезпечення надання комунальних послуг власникам/наймачам/орендарям житлового та нежитлового фонду м. Києва.

При цьому, згідно з п. 15 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 року № 207, до створення реєстру територіальної громади картотеки з питань реєстрації осіб, які передані відповідному органу реєстрації, ДМС, житлово-експлуатаційними організаціями та іншими підприємствами, установами та організаціями, що забезпечували ведення картотек з питань реєстрації фізичних осіб, підтримуються в актуальному стані за карткою реєстрації особи та адресною карткою особи за відповідними формами.

Станом на момент відкриття провадження у справі № 755/10148/17, реєстр територіальної громади картотеки з питань реєстрації осіб не було створено, а отже, зокрема, житлово-експлуатаційні організації, були наділені повноваженнями з ведення та підтримання в актуальному стані картотек з питань реєстрації фізичних осіб. З огляду на це, Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» був уповноваженим надавати інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Зважаючи на неотримання судом інформації щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування), в суду не було правових підстав для повернення позовної заяви на підставі абз. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного та заяви представника позивача 16 січня 2018 р., у якій представник позивача просив розглядати справу за відсутності представника позивача та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, суд провів заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення у справі 16 січня 2018 року про стягнення заборгованості.

За вимогами ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, лише сукупність зазначених обставин є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст. 288 ЦПК України.

Однак, в даному випадку, окрім того, що суд дійшов висновку про неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд не вбачає у заяві відповідача ОСОБА_1 посилань на конкретні докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, надані стороною позивача докази в процесі вирішення справи були оцінені судом і на підставі цієї оцінки та встановлених обставин прийняте рішення про задоволення позову.

Крім того, приймаючи рішення за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, відповідачем до заяви не надано жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і які не були враховані судом під час ухвалення рішення, а тому у суду відсутні підстави визначені у ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У відповідність до положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2018 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Також суд роз`яснює, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,13, 76-78, 95, 260, 287- 289, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року, яке ухвалено в межах розгляду цивільної справи № 755/10148/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про стягнення 3% річних та інфляційних витрат з невиконанням рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленого цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02 березня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко