УХВАЛА

01 березня 2021 року

м. Київ

справа № 751/2946/18

провадження № 61-152св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

відповідачі: приватне акціонерне товариство «Чернігівоблбуд», виконавчий комітет Чернігівської міської ради, Чернігівська міська рада, комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради,

треті особи: управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Міністерство розвитку громад та територій України,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Чернігівоблбуд» на постанову Чернігівського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Губар В. С., Вінгаль В. М., Кузюри Л. В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Чернігівоблбуд», виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Чернігівської міської ради, комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, треті особи - управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, про скасування рішень виконавчого комітету Чернігівської міської ради, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У травні 2018 року ОСОБА_9 (правонаступник - ОСОБА_2 ), ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, після уточнення якого просили (т. 1 а. с. 194 -198):

скасувати рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 28 грудня 1993 року № 285 про зобов`язання бюро технічної інвентаризації видати Тресту «Чернігівоблбуд» свідоцтво про право власності на квартири АДРЕСА_7 та здійснити їх державну реєстрацію;

скасувати рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 березня 2010 року № 48 на підставі якого видані свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_7 та здійснити їх державну реєстрацію;

визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_7 , власником яких зазначено ПрАТ «Чернігівоблбуд».

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 квітня 1988 року рішенням № 81 виконавчого комітету Чернігівської міської ради дозволено Чернігівському обласному ремонтно-будівельному тресту проведення проектно-пошукових робіт для будівництва односекційного 10-поверхового будинку на АДРЕСА_8 .

19 липня 1993 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Будівельного управління - 5 «Чернігівського обласного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд» про надання ОСОБА_3 двокімнатної квартири АДРЕСА_9 .

09 вересня 1993 року за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19 липня 1993 року № 160 позивачу ОСОБА_3 виданий ордер № 619 на сім`ю з двох осіб на квартиру АДРЕСА_9 зі зняттям з квартирного обліку.

19 липня 1993 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету спеціалізованого ремонтно-будівельного управління - 3 «Чернігівського обласного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд» про надання ОСОБА_1 чотирикімнатної квартири АДРЕСА_10 .

26 серпня 1993 року за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19 липня 1993 року № 160 позивачу ОСОБА_1 виданий ордер № 523 на сім`ю з п`яти осіб на квартиру АДРЕСА_10 зі зняттям з квартирного обліку.

19 липня 1993 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету ремонтно-будівельного управління - 1 «Чернігівського обласного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд» про надання ОСОБА_10 двокімнатної квартири АДРЕСА_11 .

02 вересня 1993 року за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19 липня 1993 року № 160 ОСОБА_10 виданий oрдер № 616 на сім`ю з трьох осіб на квартиру АДРЕСА_11 зі зняттям з квартирного обліку.

19 липня 1993 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Ремонтно-будівельного управління - 2 «Чернігівського обласного ремонтно-будівельного тресту Чернігівоблбуд» про надання ОСОБА_11 трикімнатної квартири АДРЕСА_12 .

31 серпня 1993 року за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19 липня 1993 року № 160 ОСОБА_11 виданий ордер № 523 на сім`ю з чотирьох осіб на квартиру АДРЕСА_12 зі зняттям з квартирного обліку.

19 липня 1993 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Управління малої механізації «Чернігівського обласного ремонтно-будівельного тресту Чернігівоблбуд» про надання ОСОБА_12 двокімнатної квартири АДРЕСА_13 .

25 серпня 1993 року за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19 липня 1993 року № 160 ОСОБА_12 виданий ордер № 526 на сім`ю з трьох осіб на квартиру АДРЕСА_13 зі зняттям з квартирного обліку.

19 липня 1993 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Будівельного управління - 5 «Чернігівського обласного ремонтно-будівельного тресту Чернігівоблбуд» про надання ОСОБА_13 двокімнатної квартири АДРЕСА_7 .

20 вересня 1993 року за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 19 липня 1993 року № 160 ОСОБА_13 виданий оредр № 620 на сім`ю з тьох осіб на квартиру АДРЕСА_7 зі зняттям з квартирного обліку.

05 жовтня 1993 року виконавчим комітетом Чернігівської міської ради затверджено спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету УПТК «Чернігівського обласного ремонтно-будівельного тресту Чернігівоблбуд» про надання ОСОБА_9 трикімнатної квартири АДРЕСА_14 .

21 жовтня 1993 року за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 05 жовтня 1993 року № 224 ОСОБА_9 виданий ордер № 667 на сім`ю з чотирьох осіб на квартиру АДРЕСА_14 зі зняттям з квартирного обліку.

28 грудня 1993 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від № 285 «Про переведення житла тресту «Чернігівоблбуд» в колективну власність» зобов`язано Чернігівське бюро технічної інвентаризації видати тресту «Чернігівоблбуд» свідоцтва на право власності на квартири в будинку АДРЕСА_8 .

15 березня 2010 року за рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від № 48 Чернігівськім міжміським БТІ були оформлені та видані ЗАТ «Чернігівоблбуд» свідоцтва на право власності на квартири та здійснено державну реєстрацію права власності.

Так ЗАТ «Чернігівоблбуд» набуло право власності на спірні квартири № 2 , 8 , 9 , 15 , 17 , 23 , 34 , в яких проживають позивачі, на підставі виключно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 28 грудня 1993 року № 285 «Про переведення житла тресту «Чернігівоблбуд» в колективну власність».

24 березня 2017 року Чернігівська міська рада своїм рішенням № 18/VII-18 визнала рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 28 грудня 1993 року № 285 «Про переведення житла тресту «Чернігівоблбуд» в колективну власність» в частині зобов`язання бюро технічної інвентаризації видати тресту «Чернігівоблбуд» свідоцтва на право власності на квартири, в тому числі і на квартири АДРЕСА_7 таким, що не відповідає Конституції України та чинному законодавству України.

Позивачі посилаються, що відповідач оскаржив рішення Чернігівської міської ради від 24 березня 2017 року № 18/VII-18. Рішенням господарського суду Чернігівської області від 11 липня 2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04 вересня 2017 року, на справі № 927/431/17 в задоволенні позову відмовлено повністю і судові рішення набрали законної сили.

Наголошують, що житловий будинок в АДРЕСА_8 збудований державними підприємствами (Чернігівським обласним спеціалізованим ремонтно-будівельним трестом та Чернігівським обласним проектним ремонтно-будівельним трестом «Чернігівоблбуд» (трест «Чернігівоблбуд»), які знаходились у віданні Міністерства житлово-комунального господарства УРСР та діяли на підставі договору від 31 березня 1989 року в умовах оренди майна державного підприємства. Отже, відповідно до вимог статті 5 ЖК Української РСР та статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» будинок в АДРЕСА_8 після здачі його в експлуатацію 31 березня 1993 року належав до державного житлового фонду.

Надання квартир позивачам та їх родинам у вказаному будинку відбувалося у порядку, встановленому статтею 52 ЖК Української РСР для передачі жилих приміщень в будинках відомчого житлового фонду, який належав до державного житлового фонду. У відповідності до статті 15 ЖК Української РСР Чернігівський міськвиконком прийняв відповідні рішення та видав позивачам ордери на квартири у житловому будинку, що належав до державного житлового фонду.

Вважають, що оскільки підставою для видачі ЗАТ «Чернігівоблбуд» свідоцтв про право власності на квартири АДРЕСА_7 було лише рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 28 грудня 1993 року № 285 «Про переведення житла тресту «Чернігівоблбуд» в колективну власність», яке в свою чергу було скасовано рішенням № 18/VII-18 Чернігівської міської ради від 24 березня 2017 року, свідоцтва про право власності на квартири АДРЕСА_7 , власником яких станом на сьогоднішній день фактично є ПрАТ «Чернігівоблбуд», мають бути визнані недійсними та скасовані.

Позивачі стверджують, що вищезазначені свідоцтва перешкоджають їм скористатися своїм законним правом на безоплатну приватизацію квартир, у яких вони зареєстровані та мешкають більше двадцяти років і фактичними власниками яких є вони та члени їх родин.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 липня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відмовлено.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 вересня 2019 року, у задоволенні заяви директора ПрАТ «Чернігівоблбуд» Демшевського В. Ф. про вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 липня 2019 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу ПрАТ «Чернігівоблбуд» задоволено частково.

Додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 вересня 2019 року скасовано.

Заяву ПрАТ «Чернігівоблбуд» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ПрАТ «Чернігівоблбуд» понесені судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі однієї тисячі гривень з кожного, відмовивши у стягненні решти витрат на правничу допомогу.

Компенсовано ПрАТ «Чернігівоблбуд» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України витрати, понесені на правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій в сумі три тисячі гривень.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2020 року до Верховного Суду, ПрАТ «Чернігівоблбуд», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу скасувати і стягнути з позивачів понесені судові витрати за надання правничої допомоги.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі та витребувано її з Новозаводського районного суду м. Чернігова.

01 березня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до приватного акціонерного товариства «Чернігівоблбуд», виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Чернігівської міської ради, комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, треті особи - управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, про скасування рішень виконавчого комітету Чернігівської міської ради, визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко