Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Федорової Л.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи

(МФ України) Наталич А.А.

представника третьої особи

(ТОВ «Оператор газотранспортна

система України») Прилєпова О.А.

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртрансгаз», Міністерства енергетики та захисту довкілля України як правонаступника Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Мошнівська сільська рада, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство фінансів України та товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

02.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Укртрансгаз», Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Мошнівська сільська рада про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14 листопада 1988 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач 08 жовтня 1984 року прийнятий на посаду оператора магістральних газопроводів 4 розряду служби ГРС Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів. Вказане підприємство надало відомче житло позивачу, де він в подальшому зареєструвався. Дане відомче житло перейшло на баланс до Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укратрансгаз».

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно форма власності на вказаний будинок - державна, власник: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Будинок АДРЕСА_1 складається: гараж-літня кухня, погріб, вбиральня, сарай, теплиця, навіс, огорожа, замощення. З 1988 року по теперішній час даний житловий будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, знаходиться в повному володінні та користуванні позивача. Впродовж багатьох років він постійно, безперервно доглядає за будинком та забезпечує збереження його цілісності і придатності для використання та проживання, здійснював догляд за прибудинковою територією.

Відповідач до теперішнього часу не претендує на домоволодіння, не заявляє прав та жодного бажання нести обов`язок по його утриманню, повністю втратив інтерес до будинку та перестав утримувати йото у сфері свого господарського відання.

У зв`язку із наведеним позивач 23.04.2015 року звернувся із заявою до Мошнівської сільської ради про надання дозволу на приватизацію будинку, в якому він проживає.

Мошнівська сільська рада 21.05.2015 прийняла рішення № 46-5/VІ про надання згоди на прийняття до комунальної власності Мошнівської сільської ради житлового будинку оператора ГРС по АДРЕСА_1 та зобов`язала Золотоніське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів УМГ «Черкасигазтранс» надати до Мошнівської сільської ради технічний паспорт на вказаний житловий будинок, а також зареєструвати свідоцтво про право власності на нерухоме майно за місцем знаходження майна.

Також, 21.05.2015 Мошнівська сільська рада прийняла рішення № 46-10/VІ про розгляд заяви позивача щодо надання дозволу на приватизацію житлового будинку по АДРЕСА_1 та передала безкоштовно з комунальної власності Мошнівської сільської ради Черкаського району у приватну власність житловий будинок з надвірними спорудами (будинок оператора ГРС) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , надавши дозвіл ОСОБА_1 на приватизацію вказаного житлового будинку з надвірними спорудами.

Окрім того, 09.12.2016 Мошнівська сільська рада прийняла рішення № 16-12/VІІ про надання згоди на прийняття до комунальної власності Мошнівської сільської ради житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язала Золотоніське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів УМГ «Черкасигазтранс» надати до Мошнівської сільської ради технічний паспорт на житловий будинок.

Разом із тим, у листі від 06.02.2019 №2301ВН-19-316 АТ «Укртрансгаз» філія «Управління магістральних газопроводів «Черкасигазтранс» зазначено, що відповідно до Закону України від 21.09.2006 № 185 «Про управління об`єктами державної власності» та Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою КМУ від 06.06.2007 № 803, відчуження державного майна здійснюється лише після надання на це згоди або дозволу відповідного суб`єкта управління даним майном.

Разом з тим, на даний час, питання щодо визначення на правовому рівні органу уповноваженого управляти державним майном, що обліковується на балансі Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та заснованих нею підприємств/компаній, господарських товариств, не вирішено.

Направлені Філією УМГ «Черкаситрансгаз» матеріали для отримання дозволу на передачу даного майна в комунальну власність, були повернуті Міністерством енергетики та вугільної промисловості України без розгляду.

Статутною діяльністю АТ «Укртрансгаз» не передбачено створення в Товаристві приватизаційного органу, з метою вирішення питань приватизації житла, що використовується працівниками, зокрема, філії УМГ «Черкаситрансгаз» та пропонується позивачу звернутись до органу місцевого самоврядування або до суду.

АТ «Укртрансгаз» філія «Управління магістральних газопроводів «Черкасигазтранс» надало аналогічного листа № 2301ВИХ-19-1109 від 18.04.2019.

Від Міненерговугілля, як органу який здійснює управління спірним майном, представником позивача, також отримано формальну відписку, де зазначено, що АТ «Укртрансгаз» не надав Міністерству документи, визначені Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», хоча відповідні документи філією УМГ «Черкаситрансгаз» надавались відповідному Міністерству № 2301ВИХ-19-1109 від 18.04.2019.

У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, а п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначає, що правила ст. 344 ЦК України поширюються також у випадках, коли володіння почалося за три роки до набрання чинності ЦК України.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001, а отже, визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 01.01.2001.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ними володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також інших ситуаціях.

Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно , яке належить за правом власності іншій особі.

Позивач володіє вказаним будинком відкрито, користується нерухомим майном на протязі більше 10-ти років, ніяких дій для приховування цього факту він не здійснював.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати солідарно з відповідачів на його користь.

Стислий виклад відзиву:

29.10.2019 року від представника АТ «Укртрансгаз» надійшов відзив на позовну заяву, з проханням відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовної заяви з тих підстав, що спірний житловий будинок на даний час перебуває в державній власності та знаходиться на балансі АТ «Укртрансгаз». Статутною діяльністю АТ «Укртрансгаз» не передбачено приватизаційного органу для реалізації питань приватизації житла у встановленому законом порядку, що використовується працівниками товариства. На даний час питання передачі до комунальної власності державного майна у встановленому порядку, зокрема об`єкту житлового фонду житлового будинку АДРЕСА_1 не вирішено. АТ «Укртрансгаз» для отримання дозволу на передачу вказаного майна в комунальну власність передано матеріали Міністерству енергетики та вугільної промисловості України. У позивача наявні права для приватизації житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку, визначеному Законом № 2482. Позивач лише розпочав процедуру приватизації вказаного вище житлового будинку. Згідно заяви позивача від 23.04.2015, Мошнівська сільська рада 21.05.2015 прийняла рішення № 46-10/VІ Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на приватизацію житлового будинку по АДРЕСА_1 , згідно якого надала дозвіл ОСОБА_1 на приватизацію житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Однак приватизація спірного житлового будинку, в порядку, визначеному Законом № 2482 не виконана уповноваженими на це органами.

Враховуючи те, що спірне майно є державною власністю (державний інвентаризаційний номер ), позивачем визначено неналежний спосіб захисту своїх інтересів, а саме, не використано набуття права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом його приватизації, в тому числі і у разі виникнення спору в судовому порядку.

06.12.2019 року від голови комісії з проведення реорганізації Міненерговугілля Міністерста енергетики та захисту довкілля надійшов відзив на позовну заяву, в якому голова комісії просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Ні Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», ні Міністерство енергетики та вугільної промисловості України не відмовлялося у визначений законодавством спосіб від права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 13.03.2019, житловий будинок АДРЕСА_1 , перебуває на балансі ПАТ «Укртрансгаз», форма власності державна, власником якого є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України. Отже, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України неповинне підтверджувати своє право на даний житловий будинок у судовому порядку. Тому в даному випадку не можна вважати володіння нерухомим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 , на який позивач просить визнати право власності та яке належить Міністерству енергетики та вугільної промисловості України, добросовісним. Факт добросовісного та відкритого володіння житловим будинком позивач належними та допустимими доказами не підтверджує. Суд не може оцінювати добросовісне та відкрите володіння спірним будинком виключно на доводах позивача.

Письмові пояснення третіх осіб:

20.10.2020 року від Міністерства фінансів України надійшли письмові пояснення, в яких третя особа вважає позовну заяву безпідставною, необгрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Згідно Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» уповноважений орган управління державним майном надає дозвіл на передачу у комунальну власність.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 № 1087-р «Про визначення уповноваженого органу управління державним майном газотранспортної системи, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами» визначено Міністерство фінансів уповноваженим органом управління державним майном газотранспортної системи, яке не підлягає приватизації, використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, за переліком майна, складеним за результатами інвентаризації, проведеної акціонерним товариством "Укртрансгаз" відповідно до законодавства згідно з пунктом 3 плану заходів з виконання вимог щодо відокремлення і незалежності оператора газотранспортної системи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 вересня 2019 р. N 840, станом на 1 жовтня 2019 р.

Відповідно до пункту 3.1 Договору № 13010-05/197 від 21.11.2019 року (далі - Договір), який укладено між Міністерством Фінансів України (Уповноважений орган) та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» власник (Держава Україна в особі уповноваженого органу) передає користувачу (ТОВ «Оператор газотранспортної системи України») майно на праві господарського відання з метою здійснення користувачем функцій оператора ГТС відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Директиви 2009/73/ЄС.

Згідно з пунктом 3.3. Договору строк на який передається майно на праві господарського відання становить 15 років.

Відповідно до п. 5.9 Договору користувач не має права відчужувати майно і не має права передавати всі або частину своїх прав чи право вимоги за цим договором будь-якій третій особі.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , державний інвентарний номер , обліковується на балансі ТОВ «Оператор ГТС України». Зазначений житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, форма власності: державна, власник: держава Україна в особі Міністерства фінансів України, № запису про право власності: 17358342, дата державної реєстрації 01.11.2016; та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, вид іншого речового права: право господарського відання, користувач: ТОВ «Оператор ГТС України», № запису про інше речове право: 37565636, дата державної реєстрації 28.07.2020.

Зазначений будинок із земельною ділянкою був переданий ТОВ «Оператор ГТС України» на праві господарського відання відповідно до договору.

Між АТ «Укртрансгаз» та ТОВ «Оператор ГТС України» був укладений акт приймання-передачі від 01.01.2020, відповідно до якого ТОВ «Оператор ГТС України» передано державне майно, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (об`єкт передачі), перелік якого додається до цього акту. До складу об`єкта передачі належіть 47 642 інвентарних одиниці.

Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , входить до переліку до зазначеного акту.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

22.10.2020 року від представника ТОВ «Оператор ГТС України» надійшли письмові пояснення, в яких третя особа вважає доводи позивача необґрунтованими і безпідставними, і просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Так, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , державний інвентарний номер , обліковується на балансі ТОВ «Оператор ГТС України».

Зазначений житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, форма власності: державна, власник: держава Україна в особі Міністерства фінансів України, № запису про право власності: 17358342, дата державної реєстрації 01.11.2016; та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, вид іншого речового права: право господарського відання, користувач: ТОВ «Оператор ГТС України», № запису про інше речове право: 37565636, дата державної реєстрації 28.07.2020.

Земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами, знаходиться у постійному користуванні Дочірньої компанії Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на підставі державного акту на право постійного користування землею І-ЧР № 000191, виданого Черкаською районною державною адміністрацією Черкаського району Черкаської області від 04.07.2002 року.

Зазначений будинок із земельною ділянкою був переданий ТОВ «Оператор ГТС України» на праві господарського відання відповідно до Договору № 13010-05/197 від 21.11.2019 року (далі - Договір), який укладено між Міністерством Фінансів України та ТОВ «Оператор ГТС України». 01.01.2020 між АТ «Укртрансгаз» та ТОВ «Оператор ГТС України» був укладений Акт приймання-передачі, відповідно до якого підприємству передано державне майно, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (об`єкт передачі), перелік якого додається до цього акту. До складу об`єкта передачі належіть 47 642 інвентарних одиниці. Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , входить до переліку до зазначеного акту. ТОВ «Оператор ГТС України» як користувач зазначеного майна, тобто будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій він розташований, не має права будь-яким чином відчужувати це майно в силу приписів зазначених вище Законів України та Договору. ТОВ «Оператор ГТС України» зверталося до Міністерства Фінансів України листом № ТОВВИХ-20-6619 від 11.06.2020 року «Стосовно передачі об`єктів житлового фонду, які перебувають на балансі товариства, у комунальну власність», на що була отримана відповідь лист 47010-06/1-7/20823 від 10.07.2020 року про заборону відчуження основних фондів відповідно до розпорядження КМУ від 15.11.2019 №1087-р та ст.7 ЗУ «Про трубопровідний транспорт».

Отже, спірне домоволодіння належить державі та передано ТОВ «Оператор ГТС України» виключно на праві господарського відання, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами. Позивач проживав у відомчому домоволодінні за волею власника майна, і завжди знав, хто є власником нерухомого майна, що повністю виключає можливість реалізації права власності за набувальною давністю.

Пояснення сторін, надані безпосередньо в судовому засіданні:

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в зв`язку з обставинами викладеними в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача АТ «Укртрансгаз» заперечила проти позову з підстав викладених у відзиві.

В судовому засіданні представник третьої особи МФ України заперечила проти позову з підстав викладених у наданих письмових поясненнях.

В судовому засіданні представник третьої особи ТОВ «Оператор газотранспортна система України» заперечив проти позову з підстав викладених у наданих письмових поясненнях.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Соколишиної Л.Б. від 08.09.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву з відкриттям провадження.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Соколишиної Л.Б. від 25.09.2019 року замінено первісного відповідача АТ «Укртрансгаз» філія «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» в особі Золотоніського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів на належного відповідача АТ «Укртрансгаз».

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Соколишиної Л.Б. від 22.10.2019 року клопотання представника відповідача 1 ОСОБА_2 про продовження строку для надання відзиву у справі задоволено. Продовжено строк для надання відзиву відповідачу 1 АТ «Укртрансгаз» до 28.10.2019 року.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Соколишиної Л.Б. від 19.12.2019 року доручено іншому суду забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника сторони.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Соколишиної Л.Б. від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Соколишиної Л.Б. від 13.03.2020 року залучено правонаступника майна, прав та обовязків відповідача 2 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Міністерство енергетики та захисту довкілля України.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Черкаського районного суду Черкаської області 13.08.2020 року, через подання заяви про відставку, розпорядженням керівника апарату Черкаського районного суду Черкаської області за № 62 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, і протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено нового суддю Тептюка Є.П.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Тептюка Є.П. від 04.09.2020 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртрансгаз», Міністерства енергетики та захисту довкілля України як правонаступника Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Мошнівська сільська рада про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 22.09.2020 року залучено до участі в розгляді справи: Міністерство фінансів України та товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року закрито підготовче провадження, з призначенням справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року доручено Подільському районному суду міста Києва забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, за участю у ньому представників третіх осіб: ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та Міністерства фінансів України.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року доручено Подільському районному суду міста Києва забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, за участю у ньому представників третіх осіб: ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» та Міністерства фінансів України.

Встановлені судом обставини:

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.03.2019 року вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_1 на праві державної власності належить Міністерству енергетики та вугільної промисловості.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2020 року, домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві державної власності Державі Україна в особі Міністерства фінансів України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 31.07.2020 року, домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві державної власності Державі Україна в особі Міністерства фінансів України. Користувачем є ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

Ринкова вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 , згідно висновку ПП «ТОВА» від 13.03.2019 року, складає 115000 грн. без врахування ПДВ.

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 04.07.2002 року, Серії НОМЕР_1 , дочірній компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» в адмінтериторії Мошнівської сільської ради Черкаською РДА надано у постійне користування 0,1006 га землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для розміщення та обслуговування існуючих будівель та споруд, відповідно до розпорядження ЧРДА від 13.06.2002 року №221.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.12.2019 року, земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею, 0,2120 га, з кадастровим номером :03:004:0043, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , на підставі державного акту від 20.04.2007 року, Серії ЯЕ 128280.

З 1987 року і по даний час земельний податок сплачувався в повному обсязі. З 1987 року, згідно погосподарського та земельно-кадастрового обліку земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 обліковується за ОСОБА_1 , згідно довідки від 13.11.2019 року №512/02-09, виданої виконкомом Мошнівської сільської ради.

Згідно погосподарського обліку, домоволодінню присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . Земельній ділянці, площею 0,2120, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №128280 від 20.04.2007, присвоєно кадастровий номер :03:004:0043, що підтверджується даними довідки виконкому Мошнівської сільської ради від 02.12.2019 року №558/02-09.

03.12.2019 року сусідами ОСОБА_1 складено акт, який посвідчено секретарем сільської ради, на підтвердження факту, що реконструкцію будинку та добудову до нього, за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено виключно за власні кошти та сили ОСОБА_1 .

Відповідно до трудової книжки, виданої 27.01.1978 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній 08.10.1984 року прийнятий на посаду оператора магістральних газопроводів 4 розряду служби ЛЕС Золотоніського ЛПУМ. 20.09.1987 року його переведено оператором 4 розряду ГРС лінійно-експлуатаційної служби. 22.09.2017 року, ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію.

Згідно довідки з виконкому Мошнівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області від 01.03.2019 року №207, ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 , і має такий склад сімї: дружина ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 . Зареєстровані з 14.11.1988 року по даний час.

23.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до голови Мошнівської сільської ради з заявою про розгляд питання щодо приватизації будинку, в якому він та його сім`я проживає з 1987 року, що розташований у АДРЕСА_1 .

Рішенням Мошнівської сільської ради від 21.05.2015 року №46-5/VI, надано згоду на безоплатне прийняття до комунальної власності Мошнівської сільської ради відомчого житлового будинку оператора ГРС ПАТ «Укртрансгаз», який розташований у АДРЕСА_1 , загальною площею 83,3 кв.м. з усіма господарськими будівлями, спорудами та інженерною інфраструктурою. Зобовязано Золотоніське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» надати до Мошнівської сільської ради технічний паспорт на житловий будинок оператора ГРС, а також зареєструвати свідоцтво про право власності на нерухоме майно за місцем знаходженням майна.

Рішенням Мошнівської сільської ради від 21.05.2015 року № 46-10/VI, передано безкоштовно з комунальної власності Мошнівської сільської ради Черкаського району у приватну власність житловий будинок з надвірними спорудами (будинок оператора ГРС) ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , з наданням дозволу ОСОБА_1 на приватизацію житлового будинку з надвірними спорудами.

Рішенням Мошнівської сільської ради від 09.12.2016 року №16-12/VII надано згоду на безоплатне прийняття до комунальної власності Мошнівської сільської ради житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 , загальною площею 83,3 кв.м. з усіма господарськими будівлями, спорудами та інженерною інфраструктурою. Зобовязано Золотоніське лінійне виробниче управління магістральних проводів УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» надати до Мошнівської сільської ради технічний паспорт на житловий будинок.

22.05.2017 року директор філії «Управління магістральних газопроводів «Черкасинтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» звернувся до члена правління ПАТ «Укртрансгаз» з листом за вихідним номером 4929/33, в якому просив надати згоду на передачу в комунальну власність Мошнівської сільської ради Черкаської області домоволодіння у АДРЕСА_1 , який обліковується на балансі філії УМГ «Черкаситрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», так як витрати, повязані з експлуатацією квартир йдуть за рахунок підприємства, тому в подальшому використанні це майно економічно недоцільно.

02.10.2017 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України скеровано лист ПАТ «Укртрансгаз» №01/12-8878, про те, що Міненерговугілля звернулось до органів виконавчої влади з приводу висловлення їх позиції, який центральний орган виконавчої влади здійснює управління обєктами державної власності, у зв`язку з чим Міненерговугілля призупиняє розгляд документів щодо розпорядження державним майном, яке обліковується на балансі НАК «Нафтогаз України» та заснованих нею підприємств/компаній, господарських товариств.

З листа АТ «Укртрансгаз» філія «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» адресованого ОСОБА_7 від 06.02.2019 року № 2301ВНВ-19-316, та листа АТ «Укртрансгаз» філія «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» адресованого адвокату Горобець С.О. від 18.04.2019 року №2301ВИХ-19-1109 вбачається, що на даний час, питання щодо визначення на правовому рівні органу уповноваженого управляти державним майном, що обліковується на балансі Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та заснованих нею підприємств/компаній, господарських товариств не вирішено. Направлені філією УМГ «Черкаситрансгаз» матеріали для отримання дозволу на передачу даного майна в комунальну власність вкотре були повернуті Міністерством енергетики та вугільної промисловості України без розгляду. Статутною діяльністю АТ «Укртрансгаз» не передбачено створення в товаристві приватизаційного органу, з метою вирішення питань приватизації житла, що використовується працівниками, філії УМГ «Черкаситрансгаз». Особам, які проживають у житловим будинках, пропонується звернутися до приватизаційного органу, що створений в органах місцевого самоврядування за місцем реєстрації майна, а у випадках відмов, здійснити її в судовому порядку.

Відповідно до листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 03.06.2019 року №02/12-5274 адресованого ОСОБА_8 , житловий будинок у АДРЕСА_1 входить до об`єктів житлового фонду, органом управління якими є Міненерговугілля відповідно до правовстановлюючих документів. Для розгляду питання безоплатної передачі в комунальну власність вищевказаного житлового будинку, АТ «Укртрансгаз» має надати Міністерству документи, визначені ЗУ «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», які будуть розглянуті в установленому законодавством порядку).

З інформаційної довідки провідного інженера Центрального сектору майнових питань від 28.10.2019 року, вбачається, що станом на 01.10.2019 року в АС «Юридичні особи» обліковується державне майно: домоволодіння по АДРЕСА_1 (державний інвентарний номер ).

21.11.2019 року Міністерство фінансів України, визначене розпорядженням Кабінету міністрів України «Про визначення уповноваженого органу управління державним майном газотранспортної системи, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газ магістральними трубопроводами» від 15.11.2019р. №1087-р, уповноваженим органом управління державним майном, що використовується в процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі уповноважений орган), в особі Міністра фінансів України ОСОБА_9 , що діє на підставі Положення про Міністерство фінансів України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375, з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», юридична особа, що створена та діє згідно із законодавством України (далі користувач), в особі генерального директора МАКОГОНА Сергія Леонідовича, що діє на підставі Статуту та рішення загальних зборів учасників від 21.11.2019 №26, з іншої сторони (далі разом сторони, а кожна окремо сторона), уклали договір № 13010-05/197 про передачу на праві господарського відання майна, що перебуває в державній власності та використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

01.01.2020 року між АТ «Укртрансгаз» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» підписано акт приймання-передачі державного майна, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, перелік якого додається.

У відомостях про державне майно, що не увійшло до статутного фонду господарської організації, балансоутримувачем якого є ПАТ «Укртрансгаз», станом на 01.01.2020 року, знаходиться домоволодіння у АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Міністерства фінансів України, адресованого ТОВ «Газотранспортної системи України» від 10.07.2020 року за №47010-06/1-7/20823, Мінфін визначено уповноваженим органом управління державним майном газотранспортної системи, яке не підлягає приватизації, використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Позивачем надано до матеріалів справи копії розрахункових документів на придбання продукції для ремонтних робіт (Т.1, а.с. 187-201). Суд не надає оцінку вказаним документам, оскільки вони не стосуються предмету спору, і це по-перше. По-друге, позивачем не ставиться вимога про відшкодування витрат, пов`язаних з поліпшенням майна.

Також суд не приймає надані АТ «Укртрансгаз» докази, щодо вартості земельної ділянки та сплати податку за землю, оскільки останні не стосуються предмета спору (Т.1, а.с. 236-261).

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приписами п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.04.2020 року по справі № 552/1354/18.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 14.11.1988 року зареєстрований у домоволодінні по АДРЕСА_1 , разом з сімєю. Саме з цього часу і по день винесення судового рішення, позивач вільно користується домоволодінням, яке належить на праві державної власності державі Україна, і перебуває у господарському віданні ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», як майно, що використовується у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами. Сторонами не заперечується той факт, що спірне домоволодіння отримане позивачем як відомче житло. У звязку з тим, що домоволодіння по АДРЕСА_1 більше 30 років перебувало у користуванні ОСОБА_1 , останній вирішив набути можливість розпорядження даним майном, і звернувся до органів місцевого самоврядування та балансоутримувача домоволодіння, з заявами щодо набуття права власності, шляхом приватизації. Під час оформлення документів, позивач не дочекавшись закінчення процедури приватизації державного майна, звернувся з позовом до суду, в якому обрав невірний спосіб захисту свого права. Так, позивачем не доведено добросовісність заволодіння спірним майном. Зокрема, ОСОБА_1 протягом всього часу проживання у спірному будинку, було достеменно відомо, що домоволодіння по АДРЕСА_1 перебуває у державній власності, і фактично є чужим майном, а отже відсутня повна сукупність обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 мав можливість скористатися своїм правом на отримання права власності на спірне домоволодіння, шляхом приватизації, однак через довготривалість процедури, змінив спосіб набуття права власності, звернувшись з відповідним позовом до суду, і втративши час протягом якого міг завершити процедуру приватизації. Наразі ж спірне домоволодіння віднесено об`єктів нерухомого майна, які не підлягають приватизації, оскільки використовуються у процесі провадження діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Твердження ОСОБА_1 про те, що спірне домоволодіння розташоване на земельній ділянці, котра належить на праві приватної власності позивачу, є суперечливим, оскільки на підставі державного акту на право постійного користування землею від 04.07.2002 року, Серії НОМЕР_1 , дочірній компанії «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» в адмінтериторії Мошнівської сільської ради Черкаською РДА надано у постійне користування 0,1006 га землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для розміщення та обслуговування існуючих будівель та споруд, відповідно до розпорядження ЧРДА від 13.06.2002 року №221. Натомість право власності на земельну ділянку набуто ОСОБА_1 20.04.2007 року на підставі державного акту, Серії ЯЕ 128280, не зважаючи на наявність постійного землекористувача.

Судові витрати:

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю, судові витрати, що складаються з судового збору необхідно віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртрансгаз», Міністерства енергетики та захисту довкілля України як правонаступника Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Мошнівська сільська рада, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство фінансів України та товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про визнання права власності на нерухоме майно відмовити повністю.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.03.2021 року.

Суддя: Є. П. Тептюк