Справа № 740/4128/21
Провадження № 2/740/1180/21
УХВАЛА

24 грудня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

установив:

У провадженні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває вказана справа. Судові засідання у справі неодноразово знімалися з розгляду та відкладалися з різних причин, востаннє на 24 грудня 2021 року, 11-00 год.

Судове засідання відкладено на 19 січня 2022 року, 15-00 год. для повторного виклику в судове засідання позивача для надання особистих пояснень відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

У справі міститься заява позивача про застосування заходів процесуального примусу до відповідача з тих підстав, що 02 вересня 2021 року він отримав поштове відправлення з описом вкладення від ОСОБА_2 , згідно з яким вкладення мають наступні найменування: відзив на позовну заяву, копія паспорту та РНОКПП, компакт-диск, заява про виклик свідків, роздруківки. Фактично поштове відправлення складається з шістьох копій відзиву на позовну заяву від 31.08.2021 у справі № 420/438/19 та музичний компакт-диск, що не стосується цієї справи. При цьому не вказано, в якій саме справі надсилаються документи, будь-яких інших відправлень від відповідача позивач не отримував. Позивач зазначив, що у разі невідповідності змісту відзиву на позовну заяву та додатків до нього, наданих відповідачем до суду змісту копії відзиву на позовну заяву, направленого позивачу поштовим відправленням, дії відповідача з невиконання процесуальних обов`язків позбавляють позивача передбаченого законом права та можливості надати відповідь на відзив та є підставою для застосування до відповідача заходів процесуального примусу.

Разом з цим у справі міститься заява відповідача, в якій він заперечив проти задоволення заяви позивача про застосування до нього заходів процесуального примусу, вважаючи заяву необґрунтованою, та просив відмовити в її задоволенні. Надав докази повторного направлення позивачу відзиву з додатками.

Перевіривши зміст заяв сторін, матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Цивільне процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Права та обов`язки учасників справи регламентовані ст. 43 ЦПК України.

За положеннями ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

З аналізу наведених норм убачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи. Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи, як зловживання правами.

Перевіривши матеріали справи, суд не вбачає підстав для застосування до відповідача заходів процесуального примусу, а тому в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись ст. 143, 148 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу до відповідача ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко