11.11.2021 Єдиний унікальний номер 205/3802/21
Єдиний унікальний номер судової справи:205/3802/2021
Номер провадження: 2/205/2282/2021
11 листопада 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леджі Груп» про зобов`язання вчинити певні дії,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леджі Груп» про зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом № 63-К від 30.09.2020 року вона, ОСОБА_1 , була прийнята на роботу в ТОВ «Леджі Груп» (далі Відповідач) на посаду фахівця по роботі з клієнтами з окладом згідного штатного розладу. 22.04.2021 року позивач зазначає, що вона направила заяву про звільнення з 05.05.2021 року із займаної посади за власним бажанням та заяву, якою просила переслати належну їй трудову книжку на адресу її проживання. 30.04.2021 року вищевказані заяви були отримані відповідачем, а 30.04.2021 року позивач отримала заробітну плату за квітень 2021 року і належну до виплати при звільненні компенсацію за невикористану відпустку, а 05.05.2021 року отримала заробітну плату за один робочий день травня. Однак, трудову книжку роботодавцем позивачеві по теперішній час їй не видано.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Леджі Груп» видати їй, ОСОБА_1 , належним чином завірену трудову книжку із внесенням запису про звільнення за власним бажанням з посади фахівця по роботі з клієнтами з 05.05.2021 року та стягнути судові витрати.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Леджі Груп» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, надіслали до суду свої пояснення щодо предмету спору.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що згідно наказу № 63-к від 30.09.2020 року ОСОБА_1 , призначено з 01.10.2020 року на посаду фахівець по роботі з клієнтами Товариства з обмеженою відповідальністю «Леджі Груп», з окладом згідно штатного розкладу.
Матеріалами справи підтверджено, що 21.04.2021 року ОСОБА_1 було написано заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням з 05.05.2021 року та заяву в якій вона просить надіслати їй трудову книжку поштою за адресою: АДРЕСА_1 .
Із матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 19-к від 30.04.2021 року ОСОБА_1 , було звільнено із займаної посади фахівця по роботі з клієнтами Товариства з обмеженою відповідальністю «Леджі Груп» за власним бажанням, згідно п. 1 ст. 38 КЗпП, з 05.05.2021 року.
Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка не була вручена позивачу у день її звільнення, та день розгляду даної справи також вказаному учаснику справи не повернута, у зв`язку із чим між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст. 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку (у разі наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я, відповідний військово-обліковий документ та інші документи.
При укладенні трудового договору громадянин, який вперше приймається на роботу, має право подати вимогу про оформлення трудової книжки.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Відповідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.
Згідно п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.
Відповідно до п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась до відповідача з письмовою заявою, зокрема, щодо повернення їй трудової книжки, проте доказів реагування відповідачем на таку заяву матеріали справи не містять. Тобто наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що позивач вживала заходи щодо отримання своєї трудової книжки, які не призвели до бажаного результату.
Щодо тверджень відповідача, викладених у листі на адресу позивача в порядку досудового врегулювання спору, про те, що остання не подавала до ТОВА «Лєджі Груп» трудової книжки під час оформлення трудового договору, суд зазначає про наступне.
Згідно ст. 48 КЗпП України облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
При цьому, порядок ведення трудових книжок визначається постановами КМУ від 27.04.1993 р. №301 «Про трудові книжки працівників» та від 2.03.1994 р. №131 «Про внесення змін до зразка бланка трудової книжки» та Інструкцією «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29.07.93 року
Пункт 1.1 Інструкції №58 визначено, що трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві будь-якої форми власності або у фізичної особи понад п`ять днів, зокрема, осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Пунктом 4 Постанови №301 визначено, що керівник підприємства несе відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок. Наказом керівник призначає особу, уповноважену бути відповідальним за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, їх облік, зберігання і видачу. Трудові книжки зберігаються на підприємстві як документи суворої звітності, уповноважена особа веде книгу обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, а також книгу обліку бланків трудових книжок.
Із вищевказаного вбачається, що в КЗпП України та в Інструкції про порядок ведення трудових книжок обов`язок щодо оформлення, зберігання та ведення трудових книжок покладено на роботодавця.
В даному випадку відповідач, як роботодавець, не надав будь-яких доказів, які б свідчили про його добросовісну поведінку, зокрема щодо його звернень до позивача після укладення трудового договору із вимогами про надання трудової книжки для зберіганні на підприємстві. Навпаки, судом встановлено, що такий працівник був прийнятий на роботу, з ним було укладено трудовий договір за умовами якого позивач та відповідач тривалий час виконували свої зобов`язання. Таким чином, суд вимушений вважати, що оформлення працівника відбулось з дотриманням усіх норм чинного законодавства, у тому числі щодо оформлення та зберігання його трудової книжки роботодавцем.
Інші наявні в матеріалах справи докази, висновків суду не спростовують.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача видати позивачу належним чином оформлену трудову книжку.
Суд окремо зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 908 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд -
1. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Леджі Груп» про зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.