УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 219/1619/21

провадження № 61-18755ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Артемсіль»,

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства «Артемсіль» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного підприємства (далі - ДП) «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року позов задоволено.

Скасовано наказ в.о. директора ДП «Артемсіль» № 10 від 25 січня 2021 року про припинення трудового договору (контракту) з начальником відділу

матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 на підставі

пункту 1 частини першої статті 40 Кодекс законів про працю (далі - КЗпП) України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль».

Стягнено з ДП «Артемсіль» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 січня 2021 року до 20 липня 2021 року у розмірі 136 888,80 грн з утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнено з ДП «Артемсіль» на користь держави судовий збір у розмірі 3 184,88 грн.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допущено до негайного виконання.

Постановою Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ДП «Артемсіль» залишено без задоволення, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року - без змін.

Не погоджуючись із рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року та постановою Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року, ДП «Артемсіль» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Підставою касаційного оскарження рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року та постанови Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 226/1665/18, від 27 березня 2019 року у справі № 756/5243/17, у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15, від 1 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15

(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає те, що судами першої та апеляційної інстанції не досліджено зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу і може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

Ухвалюючи рішення і задовольняючи позов, Артемівський міськрайонний суд Донецької області виходив того, щопри звільненні ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України ДП «Артемсіль» не дотримано процедуру, визначену законодавством, допущено порушення прав ОСОБА_1 , у зв`язку з чим наявні підстави для його поновлення на роботі. З огляду на поновлення ОСОБА_1 на роботі, суд дійшов висновку про задоволення інших позовних вимог.

Вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції вважав обґрунтованими, оскільки ДП «Артемсіль» не запропонував заявнику посаду за відповідною професією чи спеціальністю.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд виходив із того, що судом першої інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій за матеріалами справи установлено, що ОСОБА_1 працював у ДП «Артемсіль» на посаді інженера 1 категорії відділу матеріально технічного постачання управління з 1 червня 2018 року.

На підставі наказу № 543 від 4 жовтня 2018 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу матеріально-технічного постачання.

Наказом № 681 від 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу матеріально-технічного постачання управління.

Наказом № 148 ОСОБА_1 переведено на посаду провідного економіста зі збуту відділу зі збуту та маркетингу управління зі збуту та маркетингової політики ДП «Артемсіль».

Наказом № 347 від 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу матеріально-технічного постачання відділу

матеріально-технічного постачання управління.

У зв`язку із затвердженням нової структури підприємства ДП «Артемсіль», погодженої Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 23 жовтня 2020 року, зменшенням обсягу виробництва продукції та виникненню інших несприятливих кризових фінансово-економічних факторів та явищ, з метою вдосконалення організаційної структури підприємства, закріплення сформованих відносин підлеглості і взаємозв`язків між структурними підрозділами прийнято наказ № 383к від 27 жовтня 2020 року «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів».

Згідно з вказаним наказом затверджена нова структура підприємства, погоджена Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 23 жовтня 2020 року; втратила чинність структура підприємства, погоджена Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 11 лютого 2020 року.

Відповідно до затвердженої структури скасовано відділи та посади по управлінню, в тому числі у відділі матеріально-технічного постачання: начальник відділу матеріально-технічного постачання; заступник начальника відділу, провідний інженер, інженер 1 категорії, інженер 2 категорії, інженер; експедитор; утворені структурні підрозділи та посади, у тому числі управління закупівель та тендерних процедур у складі: начальник управління, відділ постачання: начальник відділу; заступник начальника відділу; провідний інженер; інженер 1 категорії; інженер 2 категорії; інженер; експедитор.

Відповідно до пункту 9 наказу № 383к від 27 жовтня 2020 року «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів» у разі відмови працівників від переводу та продовження роботи в нових умовах трудовий договір припиняється згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України або на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

ОСОБА_1 з наказом в.о. директора ДП «Артемсіль» Луценка В. І.

від 27 жовтня 2020 року № 383к «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів» ознайомлено 27 жовтня 2020 року.

27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 попереджено про скорочення штатів відповідно до наказу № 383к «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів».

Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 22 січня 2020 року № 75 затверджено статут ДП «Артемсіль» у новій редакції.

ДП «Артемсіль» направило на адресу профспілки листи-повідомлення

від 27 жовтня 2020 року № 3859 та від 28 жовтня 2020 року № 27/11-01-156, якими попереджено профспілковий орган про майбутнє скорочення та запропоновано провести необхідні консультації стосовно зазначеного.

На вказані повідомлення направлено відповідь від 17 листопада 2020 року № 96, якою профспілка не заперечувала проти проведення майбутнього скорочення штату працівників за умови внесення змін до наказу № 383к від 27 жовтня 2020 року щодо встановлення початку роботи комісії зі скорочення 23 листопада 2020 року.

Наказом № 437к від 23 листопада 2020 року у зв`язку з отриманням повідомлення профспілкового органу відбулося внесення змін до наказу № 383к від 27 жовтня 2020 року, в якому пункт 8 наказано викласти у новій редакції: «Утвореній комісії стати до роботи у термін з 23 листопада 2020 року».

У зв`язку з тим, що строк початку роботи комісії встановлено з 23 листопада 2020 року, раніше надані персональні попередження вважали недійсними. Начальнику відділу кадрів ОСОБА_2 доручено на виконання

наказ № 383-к від 27 жовтня 2020 року «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів» з дня початку роботи комісії повідомити працівників про їх звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності або штату з вказівкою, що раніше надані персональні попередження є недійсними. Впродовж двомісячного терміну ознайомлювати та запропоновувати працівникам, що підлягають скороченню, всі наявні на підприємстві вакансії.

23 листопада 2020 року ОСОБА_1 попереджено про скорочення штатів відповідно до наказу № 383к від 27 жовтня 2020 року.

Після попередження ОСОБА_1 про скорочення штату він перебував на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання, яка згідно наказу від 27 жовтня 2020 року було скасована.

Повідомленням від 23 листопада 2020 року ОСОБА_1 повідомлено про засідання комісії щодо скорочення, яке буде проводитися 23 листопада 2020 року о 14 годині в адміністративній будівлі підприємства, та запропоновано ознайомитися з переліком вакансій, які наявні на підприємстві на поточний момент.

23 листопада 2020 року у ДП «Артемсіль» існували вакансії по рудникам № 1, 3; № 8, РСУ; ВАТЦ; Управління; по Руднику № 4, по Руднику № 7, всього 12 вакансій.

Відповідно до списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під номером 2 значиться ОСОБА_1 . Згідно з вказаним списком ОСОБА_1 запропоновано наявні на 23 листопада 2020 року вакансії на підприємстві; від запропонованих посад ОСОБА_1 відмовився.

Вакансій, які ОСОБА_1 може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, роботодавцем не запропоновано.

Згідно з протоколом засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 2 від 2 грудня 2020 року ОСОБА_1 запропоновано всі наявні вакансії на підприємстві на 2 грудня 2020 року.

Відповідно до переліку вакансій на 2 грудня 2020 року у ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник № 1, 3 - виробнича одиниця з затарювання солі: прибиральник виробничих приміщень 1 штатна одиниця, виробнича дільниця з помелу, переробки та навантаження солі - складач поїздів - 1 штатна одиниця. Рудник № 4, дільниця гірничих робіт: електрослюсар (слюсар) та з ремонту устаткування, 4 р. (електрик) - 1 штатна одиниця.

Відповідно до списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під номером 2 значиться ОСОБА_1 , якого ознайомлено з переліком вакансій станом на 2 грудня 2020 року, від запропонованих посад відмовився.

Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 3 від 8 грудня 2020 року ОСОБА_1 запропоновано всі наявні вакансії у підприємстві на 8 грудня 2020 року.

Відповідно до переліку вакансій на 8 грудня 2020 року у ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник № 1,3, виробнича одиниця з затарювання солі: прибиральник виробничих приміщень - 1 штатна одиниця, виробнича дільниця з розфасування, та затарювання солі - слюсар ремонтник - 1 штатна одиниця. Рудник № 4, дільниця гірничих робіт: електрослюсар (слюсар) та з ремонту устаткування, 4 р. (електрик) - 1 штатна одиниця. Рудник № 7 дільниця гірничих робіт: електрослюсар (слюсар) та з ремонту устаткування, 4 р. (електрик) - 1 штатна одиниця. Дільниця з помелу, переробки та навантаження солі: прибиральник території - 0,75 штатної одиниці. РБУ - допоміжна дільниця: комірник - 1 одиниця. ДАТЦ: машиніст автовишки та автогідропідіймач, 5 р. - 1 штатна одиниця.

Відповідно до списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під номером 2 значиться ОСОБА_1 , якого ознайомлено з переліком вакансій на 8 грудня 2020 року, від запропонованих посад відмовився.

Відповідно до наказу № 556 від 21 грудня 2020 року робоче місце начальника відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 з 22 грудня 2020 року переміщено до кабінету заступника директора рудника з виробництва рудника 1.3 будівлі нарядної.

Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 4 від 22 грудня 2020 року ОСОБА_1 запропоновано всі наявні вакансії у підприємстві на 22 грудня 2020 року.

Відповідно до переліку вакансій на 22 грудня 2020 року у ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник № 1,3, дільниця гірничих робіт; виробнича дільниця з помелу, переробки та навантаження солі: відділення з помелу та переробки солі - контролер харчової продукції; машиніст конвеєра, стовбуровий (підземний), зайнятий на поверхні шахти; грохотник; прибиральник виробничих приміщень. Служба з ремонту та налагоджування устаткування, відділення залізничного транспорту. Виробнича дільниця з розфасування та затарювання солі: служба з ремонту та налагоджування устаткування; відділення з розфасування солі. Будівельний цех: маляр. АПК: місця, заброньовані для прийняття інвалідів. Рудник № 4: дільниця гірничих робіт; ставбур; комбайнова виїмка солі; Електропідстанція: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування. Виробнича дільниця з помелу, переробки та навантаження солі: відділення з розфасування та затарювання солі. Рудник № 7 загальнорудничий персонал. Виробнича одиниця з помелу, переробки та навантаження солі; виробнича дільниця з розфасування та затарювання солі; будівельний цех; дільниця гірничих робіт; механічний цех поверхневого комплексу. Рудник № 8: Виробнича одиниця з помелу, переробки та навантаження солі; парокотельня; дільниця гірничих робіт; АПК; виробнича дільниця з розфасування та затарювання солі. РБУ: допоміжна дільниця: будівельна дільниця; АПК; ДАТЦ. Управління: спорткомплекс, ВЕБ охорона, господарський відділ, Центральна лабораторія, відділ постачання, склади.

Відповідно до списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під номером 2 значиться ОСОБА_1 , якого ознайомлено з переліком вакансій на 22 грудня 2020 року, від запропонованих посад відмовився.

Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 1 від 18 січня 2021 року ОСОБА_1 запропоновано всі наявні вакансії у підприємстві на 18 січня 2021 року.

Відповідно до переліку вакансій на 18 січня 2021 року у ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник № 1, 3, рудник № 4 ; рудник № 7; рудник № 8 РБУ, ДАТЦ, Управління.

Відповідно до списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під номером 2 значиться ОСОБА_1 , якого ознайомлено з переліком вакансій на 18 січня 2021 року, від запропонованих вакансій відмовився.

Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 2 від 25 січня 2021 року ОСОБА_1 запропоновано всі наявні вакансії у підприємстві на 25 січня 2021 року.

Відповідно до переліку вакансій на 25 січня 2021 року у ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник № 1,3, рудник № 4; рудник № 7; рудник № 8 РБУ, ДАТЦ, Управління.

Відповідно до списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під номером 2 значиться ОСОБА_1 , якого ознайомлено з переліком вакансій на 25 січня 2021 року, від запропонованих вакансій відмовився.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 від запропонованих вакансій на 25 січня 2021 року відмовився, вирішено звільнити начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль» з 25 січня 2021 року відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Наказом № 10 від 25 січня 2021 року ОСОБА_1 звільнений у зв`язку зі скороченням штату або чисельності працівників на підставі

пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Також судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно витягу зі штатного розпису на 25 січня 2021 року керівників, професіоналів, фахівців та службовців відділу постачання ДП «Артемсіль» Міністерства розвитку економіки, торгівлі, та сільського господарства України на 2021 рік, штатним розписом передбачений підрозділ управління закупівель та тендерних процедур, відділ постачання зі складом: начальник відділу - 1 одиниця; заступник начальника відділу - 1 одиниця; провідний інженер - 1 одиниця; інженер - 6 одиниць;

інженер - 4 одиниці; експедитор - 1 одиниця, усього за штатом 14 одиниць персоналу.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно вказав, що роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Судами встановлено, що на підприємстві відбулося скорочення чисельності штату працівників, проте ОСОБА_1 не запропоновано посади начальника відділу, заступника начальника відділу, провідного інженера, інженера, експедитора, тобто саме ті посади, які відповідають його кваліфікації.

Таким чином, ДП «Артемсіль» створив умови для зайняття вказаних посад у новоствореному відділі та ухилився від здійснення пропозиції щодо переведення ОСОБА_1 на посади у відділі постачання.

Судами попередніх інстанцій також установлено, що ОСОБА_1 відповідає кваліфікаційним вимогам, які ставляться до осіб, претендувавших на зайняття вказаних посад у відділі.

При вирішенні справи, дослідивши та надавши оцінку поданим сторонами доказам, урахувавши норми права і з`ясувавши характер спірних правовідносин, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Посилання заявника на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 226/1665/18, від 27 березня 2019 року у справі № 756/5243/17, у постанові Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, відхиляються касаційним судом оскільки правовідносини у вказаних справах не є подібними із правовідносинами у справі № 219/1619/21.

Верховний Суд наголошує, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 373/1281/16-ц (провадження № 14-128цс18) зазначено, що «під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин».

З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної справи.

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі

№ 6-3048цс15 викладено висновок про те, що власник вважається таким, що належно виконав вимоги законодавства щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Проте, у вказаній справі позивачу жодну вакантну посаду не запропоновано, лише констатовано відсутність саме посади заступника начальника служби бортпровідників льотного комплексу. За викладених обставин Верховний Суд України вважав, що судові рішення підлягають скасуванню.

Вказаному висновку оскаржувані рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року та постанова Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року не суперечать.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно встановлення обставин справи і оцінки доказів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77-80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Підставою касаційного оскарження рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року та постанови Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року заявник визначає недослідження судами першої та апеляційної інстанцій зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Проте такі посилання заявника як на підставу касаційного оскарження судових рішень не приймаються судом касаційної інстанції, оскільки заявлена у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження, передбачена

пунктом 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, є необґрунтованою

(пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга ДП «Артемсіль» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду

від 26 жовтня 2021 року є необґрунтованою, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд виходить із того, що у даній справі сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних правовідносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції є законними і обґрунтованими, ухваленими із правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права й підстави для їх скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДП «Артемсіль» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року суд відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Артемсіль» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук