Справа № 352/1000/13-ц
Провадження № 22-ц/4808/1822/21
Головуючий у 1 інстанції ХОМИНЕЦЬ М. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Державної іпотечної установи про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи в особі голови комісії з реорганізації (припинення) Державної іпотечної установи Притули Єгора Михайловича, на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Хоминець М.М. 25 жовтня 2021 року в м. Тисмениця Івано-Франківської області, повний текст якої виготовлено 01 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року Державна іпотечна установа звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчих листів №352/1000/13-ц до виконання, які видано 17.10.2013 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи (первинний стягував ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви зазначено, що згідно даного рішення судом стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012 року, в розмірі 412 206,76 грн. На виконання рішення судом 29.08.2013 року видано виконавчі листи №352/1000/13-ц. 11 лютого 2015 року між Державною іпотечною установою та банком укладено договір відступлення права вимоги з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно договору застави майнових прав №17/4-З від 11.02.2015, з метою забезпечення виконання зобов`язань первісного кредитора (позичальника) за кредитним договором №0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні, а саме ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Державну іпотечну установу. Станом на травень 2021 року боржниками рішення суду в добровільному порядку не виконано.

Первинний стягувач згідно акту приймання та передачі до договору про відступлення права вимоги фактично передав Державній іпотечній установі, в тому числі, кредитну справу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , лише 20.01.2021 року (строк пред`явлення минув 29.12.2020), де знаходились виконавчі листи.

Станом на 19.05.2021 року минув строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, у зв`язку з чим Державна іпотечна установа вимушено пропустила строк пред`явлення виконавчих документів до виконання з поважних причин.

Просили поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання (а.с.155-157, том 1).

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2021 року в задоволенні заяви Державної іпотечної установи про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено (а.с.208-211, том 1).

Не погодившись з ухвалою суду Державна іпотечна установа в особі голови комісії з реорганізації (припинення) Державної іпотечної установи Притули Є.М. подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Звертає увагу суду на те, що 25.12.2015 року в рамках судової справи №910/21864/15 за позовом Державної іпотечної установи до первісного кредитора щодо стягнення заборгованості у загальному розмірі 187 937 300,55 грн за кредитним договором № 17/4 від 11.02.2015 року, між сторонами укладено Мирову угоду. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2016 року по справі № 910/21864/15 затверджено текст мирової угоди між Установою та первісним кредитором. З лютого 2016 року ДІУ з ліквідатором Банку та керівництвом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі ФГВФО) проводились постійні переговори щодо виконання умов Мирової угоди, в частині затвердження проекту остаточного акту звіряння заборгованості та перерахування Банком на користь ДІУ грошових коштів, отриманих первинним кредитором починаючи з 18.09.2015 року. Результатом переговорів стало підписання 18.05.2020 року між ДІУ та Банком остаточного акту звіряння заборгованості та повного виконання умов мирової угоди.

Установа на виконання умов мирової угоди 01 липня 2020 року на підставі акту приймання та передачі між Банком та ДІУ до договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року, отримала матеріали кредитних справ, що перебували в розпорядженні Банку до повного виконання умов Мирової угоди, в тому числі і кредитну справу № 0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012р. позичальника ОСОБА_2 . Результатом зазначених дій уклався між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою договір про внесення змін та доповнень №1 до договору відступлення права вимоги № 17/4-В, в якому відбулося зворотнє відступлення новим кредитором первісному кредитору права вимоги за кредитними договорами, які зазначені у реєстрі (переліку), що є додатком до цього договору. В даному додатку відсутній кредитний договір № 0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012р., укладений між Банком та ОСОБА_2 . Таким чином, новим кредитором в кредитному договорі № 0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012р. та похідними договорами є Державна іпотечна установа.

Апелянт наголошує, що виконавчий лист про стягнення заборгованості було передано ДІУ тільки в січні 2021 року, тому Установа вимушено пропустила строк пред`явлення виконавчих документів до виконання з поважних причин.

Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким поновити строк пред`явлення виконавчих листів №352/1000/13-ц до виконання, які видані Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованості за кредитним договором № 0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012р. в розмірі 412 206,76 грн (а.с.2-8, том 2).

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не подано, що, відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилися сторони, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2013 року в справі № 352/1000/13-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача 412 206,76 грн заборгованості за кредитним договором № 0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012 р. та 3441 грн судових витрат (а.с.60-61, том 1).

На виконання вказаного рішення Тисменицьким районним судом 17.10.2013 року представнику ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» видано виконавчі листи (а.с.65, 71-72, том 1).

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Тисменицького районного управління юстиції від 30.04.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №352/1000/13-ц, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 17.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 412 206,76 грн заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с.72, том 1).

11.02.2015 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою (далі - ДІУ) укладено договір відступлення права вимоги № 17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрований у реєстрі за № 616 (а.с.160-161, том 1).

Відповідно до п.1.2 вказаного договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними у додатках до договору.

Згідно п.2.1 договору пункт 1.2 цього договору набуває чинності у день прийняття рішення Національним банком України про віднесення первісного кредитора до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови НБУ від 17.09.2015 р. № 612 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Таким чином, 17.09.2015 р. набув чинності п.1.2 договору відступлення права вимоги від 11.02.2015 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ДІУ. Державна іпотечна установа з 17.09.2015р. стала новим кредитором за кредитним договором № 0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012 р. з позичальником ОСОБА_1 та забезпечувальними договорами (іпотечним договором з іпотекодавцем ОСОБА_1 , договором поруки з поручителем ОСОБА_2 ).

Як встановлено з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, 26.09.2015 року внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації іпотеки на належне іпотекодавцю ОСОБА_1 нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером :02:035:0288 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та домоволодіння по АДРЕСА_1 . Іпотекодержателем за іпотечним договором від 25.09.2012 р. № 685 зареєстровано Державну іпотечну установу (а.с.114-117, том 1).

ДІУ 15.09.2020 р. звернулась до Тисменицького районного суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні (а.с.99, том 1).

Вказана заява задоволена ухвалою суду від 08.12.2020 року, яка набрала законної сили 14.12.2020 року (а.с.136-137, том 1).

Згідно акту приймання та передачі від 20 січня 2021 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою, Банк передав, а новий кредитор прийняв оригінали виконавчих документів, в тому числі щодо ОСОБА_2 , номер виконавчого листа №352/1000/13-ц на виконання рішення Тисменицького районного суду від 17.10.2013 року, сума заборгованості 412 206,76 грн (а.с.164-165, том 1).

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції встановив, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився 29.12.2020 року, дійшов висновку, що він пропущений заявником і поважні причини для його поновлення відсутні.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який був чинним на момент ухвалення рішення та видання спірних виконавчих листів, втратив чинність (крім статті 4).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, виданих до 05 жовтня 2016 року збільшено і тепер вони пред`являються в строки встановлені цим законом, тобто в продовж 3 років.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що державний виконавець не може прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, а тому чинним законодавством встановлено відповідний порядок поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Згідно ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як встановив суд, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», отримавши 17 жовтня 2013 року вказаний виконавчий лист, пред`явили його до виконання 28.04.2014 року (а.с.72, том 1).

Державним виконавцем виконано ряд дій на виконання виконавчого листа (викликано боржника, складено акт опису й арешту майна та інші (а.с.76-78, том 1).

Згідно відмітки державного виконавця у виконавчому листі №352/1000/13-ц, долученому до апеляційної скарги, виконавчий лист повернуто стягувачу 29.12.2017 року на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) (а.с.24, том 2).

Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання після його повернення до 29.12.2020 року.

ДІУ 15.09.2020 р. звернулась до Тисменицького районного суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні (а.с.99, том 1).

Вказана заява задоволена ухвалою суду від 08.12.2020 року, яка набрала законної сили 14.12.2020 року (а.с.136-137, том 1).

Апелянт вказує, що виконавчий лист про стягнення заборгованості було передано ДІУ тільки в січні 2021 року, тому Установа вимушено пропустила строк пред`явлення виконавчих документів до виконання з поважних причин.

Даний факт підтверджується актом приймання та передачі від 20 січня 2021 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою, відповідно до якого Банк передав, а новий кредитор прийняв оригінали виконавчих документів, в тому числі щодо ОСОБА_2 , номер виконавчого листа №352/1000/13-ц на виконання рішення Тисменицького районного суду від 17.10.2013 року, сума заборгованості 412 206,76 грн (а.с.164-165, том 1).

Скористатися правами стягувача на пред`явлення виконавчого документа до виконання Державна іпотечна установа могла після отримання оригіналів виконавчих документів, тобто з 20 січня 2021 року.

Так, згідно з положеннями ч.ч.1,3-5 ст.12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Із матеріалів справи встановлено, що 20 травня 2021 року ДІУ подано поштовою кореспонденцією заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дослідивши обставини справи, враховуючи те, що рішення суду тривалий час не виконувалося з причин, не залежних від стягувача. На стадії виконання судового рішення відбулася заміна стягувача, заявник об`єктивно міг пред`явити виконавчий документ до виконання тільки після отримання виконавчих листів і пропущений ним строк не є тривалим, тому слід вважати причину пропуску такого строку поважною і його слід поновити.

Отже, Державна іпотечна установа пропустила строк пред`явлення виконавчих листів до виконання в зв`язку з обставинами, що унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Суд першої інстанції на ці обставини не звернув уваги, не надав належної оцінки обставинам справи та доводам заявника, дійшов помилкового висновку про неповажність причин пропуску строку.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи в особі голови комісії з реорганізації (припинення) Державної іпотечної установи Притули Єгора Михайловича задовольнити.

Ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву Державної іпотечної установи про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити.

Поновити стягувачу Державній іпотечній установі строк пред`явлення до виконання виконавчих листів №352/1000/13-ц, які видано 17.10.2013 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи (первинний стягував ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») заборгованості за кредитним договором №0-13/12-00700-с-а від 24.09.2012 року, в розмірі 412 206,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , на користь Державної іпотечної установи, , адреса місцезнаходження бул. Л.Українки, б.34, офіс 201, м. Київ, по 1135,00 грн (одній тисячі сто тридцять п`ять гривень нуль копійок) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 23 грудня 2021 року.