У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Київ

Справа №360/274/19

Резолютивна частина ухвали оголошена 24 лютого 2021 року

Повний текст ухвали складено 25 лютого 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Онопрієнко К.С.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Нерухомість Ірпеня»

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня» на рішення Ірпінського міського суду Київської області, ухваленого у складі судді Саранюк Л.П. 03 серпня 2020 року та додаткове рішення від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №360/274/19
№ апеляційного провадження:22-ц/824/2315/2021
Головуючий у суді першої інстанції:Саранюк Л.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у 2016 році Приватне підприємство «Нерухомість Ірпеня», в особі директора - Пєшого Олексія Валерійовича (який одночасно є одноосібним засновником та учасником підприємства), отримало готівкою від нього грошові кошти на загальну суму в розмірі 2 934 300,00 грн., про що директором ПП «Нерухомість Ірпеня» складено відповідні письмові розписки, а саме:

1) Розписка від 05.10.2016 про отримання грошових коштів в сумі 999 900,00 грн.;

2) Розписка від 21.10.2016 про отримання грошових коштів в сумі 35 000,00 грн.;

3) Розписка від 26.10.2016 про отримання грошових коштів в сумі 103 400,00 грн.;

4) Розписка від 03.11.2016 про отримання грошових коштів в сумі 801 600,00 грн.;

5) Розписка від 08.12.2016 про отримання грошових коштів в сумі 336 800,00 грн.;

6) Розписка від 20.12.2016 про отримання грошових коштів в сумі 356 000,00 грн.

Передання зазначених грошових коштів у власність ПП «Нерухомість Ірпеня» здійснювалось Позивачем у присутності двох свідків, громадян України, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Мета, для досягнення якої Позивач передавав кошти ПП «Нерухомість Ірпеня» це отримання в майбутньому прав власника на об`єкти нерухомості належні ПП «Нерухомість Ірпеня» на праві приватної власності. Планувалось, що перехід вказаних майнових прав мав бути окремо оформлений між сторонами належним чином.

До моменту передачі грошових коштів між Позивачем та ПП «Нерухомість Ірпеня» (в особі директора Пєшого О.В.) існувало лише усне порозуміння щодо потенційних майнових інтересів та можливих зобов`язань. Гарантіями дотримання зазначених попередніх домовленостей зі сторони ПП «Нерухомість Ірпеня» були обіцянки та запевнення директора - ОСОБА_3 (засновника та єдиного учасника). Який, окрім іншого, гарантував Позивачу особисто здійснювати отримання коштів від імені ПП «Нерухомість Ірпеня» та зараховувати ці кошти в рахунок майбутньої оплати за права власності на нерухоме майно, що мали бути передані Позивачу в майбутньому.

З метою уникнення можливих ризиків, пов`язаних з можливим

невиконанням ПП «Нерухомість Ірпеня» своїх зобов`язань, між Позивачем та

ОСОБА_2 21.12.2016 було укладено договір поруки. Відповідно до положень зазначеного договору поруки ОСОБА_2 зобов`язувався частково відповідати перед Позивачем за виконання ПП «Нерухомість Ірпеня» зобов`язань по передачі нерухомого майна у власність Позивача або повернення отриманих грошових коштів. Розмір поруки ОСОБА_2 було визначено в сумі 100 000,00 грн.

Після передачі грошових коштів між Позивачем та ПП «Нерухомість Ірпеня» не було належно укладено жодного договору чи належно оформлено будь-якого іншого правочину, за яким Відповідач 2 передав би Позивачу право

власності на об`єкти нерухомості, грошові кошти за які були попередньо внесені Позивачем ще у 2016 році.

На даний час, між Позивачем та ПП «Нерухомість Ірпеня» не ведуться жодні переговори чи перемовини з приводу укладення договору про перехід від ПП «Нерухомість Ірпеня» на користь Позивача прав власника нерухомості.

Зважаючи на такі фактичні обставини, враховуючи необхідність

здійснення витрат для задоволення власних соціально-економічних потреб, а також відсутність правових підстав для подальшого збереження грошових коштів у володінні ПП «Нерухомість Ірпеня» - Позивачем було направлено вимогу про повернення коштів протягом 7-ми днів з моменту її отримання як таких, що отримані ним та збережені без достатньої правової підстави.

У відповідь на зазначену вимогу ПП «Нерухомість Ірпеня» направив лист із змісту якого стало очевидним, що він в особі директора (засновника та єдиного учасника приватного підприємства) намагається ввести Позивача в оману та не визнає майнові права Позивача.

Після цього, Позивач направив претензію ОСОБА_2 , в якій просив

останнього негайно виконати свої зобов`язання за договором поруки, оскільки ПП «Нерухомість Ірпеня» істотно порушив свої зобов`язання. Письмової відповіді від ПП «Нерухомість Ірпеня» Позивач так і не отримав.

Станом на теперішній час положення вимог про повернення коштів ОСОБА_2 і ПП «Нерухомість Ірпеня» не виконано. Усні переговори між

сторонами щодо позасудового врегулювання спірної ситуації результатів не

дали, внаслідок чого між Позивачем та Відповідачами виник спір про

право, що потребує вирішення в порядку цивільного судочинства.

Позивач стверджує, що станом на 2016 рік між сторонами як не існувало належним чином оформлених договірних зобов`язань по відчуженню ПП «Нерухомість Ірпеня» об`єктів нерухомості у власність Позивача, так і не існує їх до цього часу. Жодного відповідного договору між сторонами за увесь час укладено не було, оскільки між сторонами не було досягнуто жодної згоди.

Таким чином, виходячи з обставини відсутності укладеного між сторонами договору (договорів), можливо дійти висновку про безпідставність отриманої ПП «Нерухомість Ірпеня» від ОСОБА_1 суми грошових коштів в розмірі 2 632 700,00 грн. та про обов`язок ПП «Нерухомість Ірпеня» повернути Позивачу вказану суму грошових коштів.

Окрім того, у зв`язку з невиконанням ПП «Нерухомість Ірпеня» своїх зобов`язань перед Позивачем, стягненню на користь останнього також підлягає сума поруки в розмірі 100000,00 грн., яку має сплатити ОСОБА_6 згідно договору поруки від 21.12.2016.

У зв`язку з вищевикладеним просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошовий борг у розмірі 100 000,00 грн.

Стягнути з ПП «Нерухомість Ірпеня» на його користь грошові кошти в розмірі 2 632 700,00 грн.

Судові витрати покласти на Відповідачів.

Під час розгляду справи Позивачем було подано Заяву про збільшення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що за період з 05.10.2016 по 22.07.2019 проценти за користування чужими коштами у наступному розмірі:

1. За період з 05.10.2016 по 22.07.2019 проценти за користування чужими грошовими коштами становить: 2 732 700,00 грн. х 15.45%/100%/365 днів х 1021 (днів) = 1 192 996,30 грн.

2. За період з 05.10.2016 по 22.07.2019 індекс інфляції становить: 2 732 000,00 грн. х 1,4268 = 3 899 016,36 грн.

3 899 016,36 грн. - 2 732 700,00 грн. = 1 166 316,36 грн.

3. За період з 05.10.2016 по 22.07.2019 три проценти річних становить: 2 732700,00 грн. х 3 %/100%/365 днів х 1021 (днів) = 229 268,19 грн.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюються договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У зв`язку з вищевикладеним просив суд стягнути з ПП «Нерухомість Ірпеня» на його користь суму позову з врахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та процентів за користування чужими грошовими коштами загалом у розмірі 5 321 280,85 грн. Судові витрати покласти на Відповідачів.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської обласьі від 03 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено.

Стягнуто з Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня» на користь ОСОБА_1 суму позову з врахуванням індексу інфляції, трьох відсотків річних та процентів за користування чужими грошовими коштами загалом у розмірі 5 321 280,85 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошовий борг у розмірі 100 000, 00 грн.

Стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судов івитрати в розмірі 9605,00 грн.

Додатковим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 серпня 2020 року доповнено рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя.

Стягнуто з Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 80 000 грн., які понесені останнім в суді першої інстанції.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПП «Нерухомість Ірпеня», подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне встановлення судом першої інстанції обставин у справі, неврахування поданих підприємством доказів (договорів), які підтверджують наявність договірних відносин між сторонами, спростовують доводи позивача про безпідставність отримання ПП «Нерухомість Ірпеня» та виключають застосування ст.1212 ЦК України.

Крім того, не погоджуючись з додатковим рішенням Ірпінського міського суду від 28 серпня 2020 року, ПП «Нерухомість Ірпеня», подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить скасувати додаткове рішення, посилаючись на те, що додаткове рішення є неправосудним.

03 лютого 2021 року та24 лютого 2021 року від позивача ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі.

В судовому засіданні представник ПП «Нерухомість Ірпеня» та третьрої особи ОСОБА_3 адвокат Біла К.П. не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 , посилаючись на те, між учасниками справи вичерпано спір, вони досягли згоди по всім істотним умовам договорів.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206,207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови від позову або затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 , повністю розуміє наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі..

За таких обставин колегія суд приймає відмову від позову як таку, що не суперечить охоронюваним законом інтересам громадян.

У зв`язку з вищенаведеним заява позивача ОСОБА_1 є такою, що підлягає задоволенню, а рішення першої інстанції необхідно визнати нечинним із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України, ПП «Нерухомість Ірпеня», підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги, а саме в сумі 7203 гривні 75 копійок.

Керуючись ст. ст.206, 268, 373, 390 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Визнати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2020 року - нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Нерухомість Ірпеня», третя особа: ОСОБА_3 про солідарне стягнення суми грошових коштів з боржника та поручителя - закрити.

Повернути з державного бюджету Приватному Підприємству «Нерухомість Ірпеня» 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні апеляційної скарги на реквізити Київського апеляційного суду, згідно платіжного доручення № 1099 від 18 вересня 2020 року на рахунок отримувача: UA 0026010, одержувач: УК у Солом.р-ні/Соломян. р-ні /22030101/, код 380 50 812, МФО 899998, призначення платежу: «Судовий збір, за позовом ПП «Нерухомість Ірпеня» по справі № 360/274/19, Київський апеляційний суд», а саме в сумі 7203 гривні 75 копійок.

Оригінал платіжного доручення №1099 від 18 вересня 2020 року знаходиться в матеріалах цивільної справи № № 360/274/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна