Справа № 471/847/20
Номер проведження 4-с/387/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Майстер І.П.

за участі секретаря судового засідання Поляруш С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи в.о. начальника Братського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), Єланецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання неправомірними дії державного виконавця про відмову у зняті арешту з майна ,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій зазначив, що відповідно до постанови державного виконавця від 24.01.2014 року б/н на його майно було накладено арешт та оголошено заборону його відчуження. Підставою для винесення вказаної постанови було наявність на той час на виконання в Братському ДВС виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів та наявності заборгованості за вказаним провадженням. На даний час виконавче провадження заходиться на виконанні у Заводському відділі ДВС м. Миколаєва, заборгованість відсутня, однак державний виконавець Братського відділу відмовляється скасувати постанову про накладення арешту. В зв`язку з чим він просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Братського відділу ДВС, зобов`язати винести постанову про скасування арешту майна боржника та заборону його відчуження від 24.01.2014 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином. Надав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В.о. начальника Братського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, доказів про наявність поважних причин своєї неявки до суду не подала. 12.10.2020 до суду надала відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні скарги на дії державного виконавця Горінської М.О., оскільки в 2014 році в Братському РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області перебувало виконавче провадження відносно ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Станом на 2014 рік у боржника була наявна заборгованість у зв`язку із чим накладено арешт на майно боржника. У 2014 році до відділу ДВС була надійшла заява - боржника, а саме що він проживає в Єланецькому районі, тому просив передати виконавче провадження до Єланецького РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області. Станом на 12.10.2020 у ДВСЗ згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі ДВС не перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Виконавче провадження знаходиться на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). А також відповідно до ч.1 п.7 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», що підставою для зняття арешту з майна боржника є, якщо погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Виходячи з вищевикладеного заявник не надав підтверджуючих документів про подальше забезпечення виконання рішення щодо стягнення аліментів. Заявником було надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.07.2020, а тому станом на 01.10.2020 в нього може бути наявна заборгованість.

Начальник Єланецького РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, доказів про наявність поважних причин своєї неявки до суду не подавав.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд керуючись ч.2 ст.450 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів .

Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом з`ясовано, що зі змісту виконавчого листа, виданого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області у справі № 1105/193/12 від 03.07.2012 стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно до повноліття дитини ( а.с. 34).

Відповідно до рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області по справі №387/1986/13-ц від 13.01.2014, з`ясовано, що ОСОБА_1 зменшено розмір аліментів сплачуваних на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які визначені рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 травня 2012 року із 800 гривень до 600 гривень щомісяця, до досягнення дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття (а.с. 93-94).

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження ВП33852751 від 10.03.2015 з`ясовано, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1105/193/12 виданого 03.07.2012 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до повноліття дитини , закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин ( а.с. 36).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 237377839 від 16.12.2020, встановлено, що 25.01.2014 державним реєстратором Братського районного управління юстиції Миколаївської області Лазарук Д.В, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження , серія та номер : б/н виданий 24.01.2014, видавник: Заступник начальника ДВС Ільчинський А.В. Вид обтяження : заборона на нерухоме майно. Обтяжувач : відділ державної виконавчої служби Братського районного управління юстиції Миколаївської області ( а.с. 147).

Згідно листа в.о. начальника Братського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції ( м.Одеса) від 12.06.202 № 9070, встановлено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі ДВС не перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 12.06.2020. Виконавче провадження знаходиться на виконанні Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса). Отже, ОСОБА_1 необхідно звернутися до Заводського ВДРВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) або до суду про зняття арешту з майна боржника ( а.с. 5-6).

З листа Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) від 21.07.2020 №67082, встановлено, що 18.03.2015 відкрито виконавче провадження № 46923564 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 1105/193 виданого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн, щомісяця до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 з боржника скасовані примусові заходи виконання рішення оскільки відсутня заборгованість по аліментам. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо боржника від 08.08.2020 встановлено що, відомості про боржника ОСОБА_1 до вищезазначеного реєстру внесено 25.01.2014 згідно постанови про арешт майна боржника без зазначення номеру, Братський відділ ДВС РУЮ Миколаївської області. Зняти арешт з майна ОСОБА_1 є не можливим, оскільки дані відомості внесені до вищезазначеного реєстру, ще до початку примусового виконання виконавчого провадження № 46923564, оскільки дата відкриття виконавчого провадження 18.03.2015 ( а.с. 7).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплаті аліментів від 10.08.2019 , встановлено, що старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС м Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Бабенко Є.М. при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 03.07.2012 по справі № 1105/193 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн щомісяця до повноліття дитини, здійснено наступний розрахунок по сплаті аліментів станом на 31.07.2019 , що заборгованість по аліментам станом на 31.07.2020 відсутня переплата складає 11629,00 грн ( а.с. 9).

Відповідно до ч.1,2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника. Постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП33852751 від 10.03.2015, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім

випадків, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом; у разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він

безпосередньо підпорядкований. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого

провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду (ч.3-5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП33852751 від 10.03.2015).

Судом з`ясовано, що на час накладення арешту на майно ОСОБА_1 була наявна заборгованість по аліментам станом на 01.01.2014 в розмірі 16291,75 гривень, у зв`язку із чим державним виконавцем Братського районного відділу ДВС накладено арешт на майно (розрахунок заборгованості від 10.03.2015, а.с.83).

Отже враховуючи зазначені законодавчі положення, державний виконавець Горінська М.О. могла зняти арешт лише на підставі судового рішення. Отже в діях державного виконавця відсутні будь-які порушення під час накладення арешту 25.01.2014. Водночас з часом заявник гасив заборгованість та станом на момент винесення постанови про про закінчення виконавчого провадження від 10.03.2015 у виконавчому провадження №33852751 заборгованість була відсутня, що підтверджено записом у виконавчому листі виданого 03.07.2012 у справі № 1105/193 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області. Водночас зняття арешту, за діючим на той час законодавством, можливе було лише на підставі рішення суду відповідно до вимог ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП33852751 від 10.03.2015 за виконавчим листом, виданого Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 03.07.2012 у справі № 1105/193.

Суд також з`ясував, що у виконавчому провадженні Заводського ВДВС у м.Миколаєві наявне виконавче провадження за № 46923564, яке відкрите 18.03.2015 за і 03.04.2020 з боржника ОСОБА_1 скасовані примусові заходи виконання рішення оскільки відсутня заборгованість по аліментам. Крім того згідно із розрахунком Заводського ВДВС у м.Миколаєві від 10.08.2019, у ОСОБА_1 станом на 31.07.2020 відсутня заборгованість та наявна передплата по аліментам, яка становить 11629 гривень.

Суд також приймає до уваги відповідь Заводського ВДВС у м.Миколаєві на скаргу ОСОБА_1 від 21.07.2020 №67082/107-36/4 згідно з якою зазначили, що зняти арешт з майна скаржника не можливо, оскільки дані відомості внесені до вищезазначеного реєстру, ще до початку примусового виконання виконавчого провадження №46923564, оскільки дата відкриття виконавчого провадження 18.03.2015.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на момент виникнення державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п.7 ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Порядок стягнення аліментів визначений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Зі змісту ч.2 цієї статті вбачається, що стягнення може бути звернено на майно боржника у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці.

За нормами ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд також не приймає до уваги посилання державного виконавця Братського районного ВДВС на відсутність підстав для зняття арешту, оскільки у даному випадку такі доводи не ґрунтуються на законі та встановлених обставинах. Крім того доводи у відзиві стосовно того, що можливо на даний час заборгованість по аліментах не погашена, а заявником не надано доказів протилежного, суд також вважає безпідставними, оскільки жодних доказів наявності у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів матеріали справи не містять. Крім того в разі наявності поточної заборгованості, питання щодо арешту майна має вирішуватися органом ДВС у якого знаходиться в провадженні виконавче провадження, а саме Заводським ВДВС у м.Миколаєві.

Розглядаючи наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що арешт майна, який був накладений Братським відділом ДВС РУЮ Миколаївської області на теперішній час втратив зміст забезпечення реального виконання рішення суду, а тому такий арешт необхідно зняти шляхом зобов`язанням в.о. начальника Братського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Горінську Мар`яну зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 , який накладений відповідно до Постанови заступника начальника Братського ДВС від 24.01.2014, внесено державним реєстратором Братського районного управління юстиції Миколаївської області Лазурчуком Д.В. індексний номер 10281019 від 25.01.2014.

Відповідно до ст.ст. 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1,2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи зазначене суд доходить до висновку про зобов`язання державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), шляхом зняття арешту з майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353-354, 447-451 ЦПК України, ст.ст. 56, 59, 74 Закону України "Про виконавче провадження" суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи в.о. начальника Братського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), Єланецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання неправомірними дії державного виконавця про відмову у зняті арешту з майна - задовольнити частково.

Зобов`язати в.о. начальника Братського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Горінську Мар`яну зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1 , який накладений відповідно до Постанови заступника начальника Братського ДВС від 24.01.2014, внесено державним реєстратором Братського районного управління юстиції Миколаївської області Лазурчуком Д.В. індексний номер 10281019 від 25.01.2014.

У решті вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер