Ухвала

Іменем України

16 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 680/767/20

провадження № 61-1861ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу адвоката Ксьондзика Юрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 грудня 2020 рокуу справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Гарячинецьке» про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Гарячинецьке» до Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності шляхом скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року, до подання позовної заяви, товариство з обмеженою відповідальністю «Гарячинецьке» (далі - ТОВ «Гарячинецьке») звернулося до суду з заявою про забезпечення позову про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності шляхом скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Заява мотивована тим, що ТОВ «Гарячинецьке» є власником нерухомого майна, розміщеного на АДРЕСА_1 , а саме: комплексу нежитлових будівель і споруд загальною площею 8059,9 кв. м, нежитлової будівлі (курятника) загальною площею 1138,1 кв. м, комплексу виробничих будівель загальною площею 5200,9 кв. м. 18 травня 2020 року ТОВ «Гарячинецьке»звернулося до Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 16,0000 га під об`єктами нерухомого майна за вказаною адресою.

Рішенням позачергової сесії сьомого скликання Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 06 серпня 2020 року № 20 затверджено проекти землеустрою та передано у приватну власність громадян із земель комунальної власності земельні ділянки, розташовані за межами с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області, для ведення особистого селянського господарства. Так, громадянам були передані земельні ділянки з кадастровими номерами: ОСОБА_5 - :08:001:0285, ОСОБА_1 - :08:001:0288, ОСОБА_6 - :08:001:0287, ОСОБА_7 - :08:001:0289, ОСОБА_4 - :08:001:0286, ОСОБА_2 - :08:001:0284, ОСОБА_3 - :08:001:0290. На підставі цього рішення зареєстровано право власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відразу після оформлення права власності на землю ОСОБА_7 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відчужили свої земельні ділянки за договорами дарування відповідно ОСОБА_1 і ОСОБА_5 .

На земельних ділянках, переданих у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розміщені належний ТОВ «Гарячинецьке» комплекс нежитлових будівель і споруд загальною площею 8059,9 кв. м, нежитлова будівля (курятник) загальною площею 1138,1 кв. м, комплекс виробничих будівель загальною площею 5200,9 кв. м. Рада не зважила на цю обставину та передала земельні ділянки стороннім особам на підставі завідомо неправдивих документів.

Під час розгляду в адміністративному суді справи за позовом ТОВ «Гарячинецьке» щодо оспорювання відмови Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою позивач неодноразово звертався до суду з заявами про забезпечення позову, натомість, йому було відмовлено. Це дало можливість Новоушицькій селищній раді Новоушицького району Хмельницької області передати земельні ділянки у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Після набуття права власності на нерухоме майно до ТОВ «Гарячинецьке» перейшло право користування спірними земельними ділянками, водночас, це право порушується неправомірними діями відповідачів.

Незастосування судом заходів забезпечення позову істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду, а також ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, який не має можливості використовувати належне йому на праві власності нерухоме майно. Крім того, зважаючи на очевидність протиправної поведінки відповідачів, невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення принципу правової визначеності щодо майна власника.

ТОВ «Гарячинецьке» просило суд: накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:0284, :08:001:0285, :08:001:0286, :08:001:0288, :08:001:0287, :08:001:0290, :08:001:0289;заборонити Новоушицькій селищній раді Новоушицького району Хмельницької області та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :08:001:0284, :08:001:0285, :08:001:0286, :08:001:0288, :08:001:0287, :08:001:0290, :08:001:0289 та/або земельних ділянок, які можуть бути створені в межах земельних ділянок із указаними кадастровими номерами, в тому числі, але не виключно здійснювати володіння, користування або розпорядження вказаними земельними ділянками, вносити будь-які зміни до Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів з питань реєстрації прав щодо вказаних земельних ділянок, а також здійснювати будь-яку господарську діяльність на вказаних земельних ділянках.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2020 року заяву задоволено частково.

Накладено арешт на земельні ділянки: кадастровий номер :08:001:0284, площею 2 га, власником якої є ОСОБА_5 ;кадастровий номер: :08:001:0285, площею 2 га, власником якої є ОСОБА_5 ; кадастровий номер :08:001:0286, площею 2 га, власником якої є ОСОБА_4 ; кадастровий номер :08:001:0287, площею 2 га, власником якої є ОСОБА_6 ; кадастровий номер :08:001:0288, площею 2 га, власником якої є ОСОБА_1 ; кадастровий номер: :08:001:0289, площею 2 га, власником якої є ОСОБА_1 ; кадастровий номер :08:001:0290, площею 2 га, власником якої є ОСОБА_1 .

Заборонено Новоушицькій селищній раді Новоушицького району Хмельницької області та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок, кадастрові номера яких: :08:001:0284, :08:001:0285, :08:001:0286, :08:001:0287, :08:001:0288, :08:001:0289, :08:001:0290, та/або земельних ділянок, які можуть бути створені в межах земельних ділянок із вказаними кадастровими номерами, у тому числі, але не виключно здійснювати володіння, користування або розпорядження вказаними земельними ділянками, вносити будь-які зміни до Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів з питань реєстрації прав щодо вказаних земельних ділянок.

У частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони здійснення будь-якої господарської діяльності на вказаних земельних ділянкахвідмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2020 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у лютому 2021 року, адвокат Ксьондзик Ю. Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Крім того, адвокат Ксьондзик Ю. Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,просив поновити строк на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання касаційної скарги) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що про існування постанови суду апеляційної інстанції особа, яка подала касаційну скаргу, дізналась з Єдиного державного реєстру судових рішень 31 грудня 2020 року, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами встановлено, що ТОВ «Гарячинецьке»є власником нерухомого майна, розміщеного на АДРЕСА_1 , а саме: комплексу нежитлових будівель і споруд загальною площею 8059,9 кв. м, нежитлової будівлі, курятника № 1 загальною площею 1138,1 кв. м, комплексу виробничих будівель загальною площею 5200,9 кв. м.

Рішенням позачергової сесії сьомого скликання Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області від 06 серпня 2020 року № 20 затверджено проекти землеустрою та передано у приватну власність громадян із земель комунальної власності земельні ділянки, розташовані за межами с. Куражин Новоушицького району Хмельницької області, для ведення особистого селянського господарства. Так, громадянам були передані земельні ділянки з кадастровими номерами: ОСОБА_5 - :08:001:0285, ОСОБА_1 - :08:001:0288, ОСОБА_6 - :08:001:0287, ОСОБА_7 - :08:001:0289, ОСОБА_4 - :08:001:0286, ОСОБА_2 - :08:001:0284, ОСОБА_3 - :08:001:0290. На підставі цього рішення зареєстровано право власності ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За договорами дарування від 13 серпня 2020 року ОСОБА_7 і ОСОБА_3 подарували належні їм земельні ділянки з кадастровими номерами: :08:001:0289 і :08:001:0290 ОСОБА_1 , а за договором дарування від 12 серпня 2020 року ОСОБА_2 подарувала належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0284 ОСОБА_5

ТОВ «Гарячинецьке» вказує на незаконність набуття ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 права власності на вказані земельні ділянки та заявило про намір пред`явити відповідний позов до відповідачів для відновлення свого порушеного права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив з того, що заявлені ТОВ «Гарячинецьке» заходи забезпечення позову взаємопов`язані з предметом позову, а невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності, правову підставу та наслідки забезпечення позову, вимоги ТОВ «Гарячинецьке» про арешт земельних ділянок і заборони вчинення будь-яких дій щодо них є обґрунтованими, такі обтяження є дієвим заходом забезпечення позову.

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що заява в частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони здійснення будь-якої господарської діяльності на вказаних земельних ділянках не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 і 2 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчинення певних дій.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина друга статті 150 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, в тому числі до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Із положень частин першої, шостої, сьомої та восьмої статті 153 ЦПК України слідує, що за загальним правилом заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частинами 1 та 3 статті 154 ЦК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 25 травня 2020 року (справа № 759/3972/18).

Заява про забезпечення позову може бути подана позивачем до подання позовної заяви. Як правило, така заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

При цьому, в залежності від обставин справи, суд може, але не зобов`язаний вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення лише у разі, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Також зустрічне забезпечення застосовується, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Предметом спору у цій справі є право сторін на земельні ділянки з кадастровими номерами: :08:001:0284, :08:001:0285, :08:001:0286, :08:001:0287, :08:001:0288, :08:001:0289, :08:001:0290.

ТОВ «Гарячинецьке» зазначило, що на цих земельних ділянках розташоване належне йому на праві власності нерухоме майно, внаслідок чого до нього перейшло право користування землею, водночас, це право не визнається відповідачами, які мають намір і можливість відчужити земельні ділянки.

Таким чином, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового забезпечення позову ТОВ «Гарячинецьке».

При застосуванні виду забезпечення позову судами попередніх інстанцій враховано: предмет позову та межі заявлених вимог; відповідність вжитого заходу вимогам закону, співвідношення права, про захист якого просить заявник, із майновими наслідками обтяження; співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржене, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись статтею 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити адвокату Ксьондзику Юрію Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк касаційного оскарження ухвали Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2020 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року.

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою адвоката Ксьондзика Юрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Гарячинецьке» про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Гарячинецьке» до Новоушицької селищної ради Новоушицького району Хмельницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності шляхом скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська