КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 758/4110/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/1579/2021Головуючий у суді першої інстанції - Ларіонова Н.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Мостова Г.І.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 рокуПАТ «Київобленерго» звернувся до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 28 417,95 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 29.06.2005 між ЗАТ А.Е.С. «Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», було укладеного договір № 814287 про користування електричною енергією побутовим споживачем, згідно якого споживачу здійснюється постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 . Облік спожитої електричної енергії здійснювався за встановленим лічильником типу NP-06TD № 2000124 з початковими показами 00000.

23.03.2010 відповідачу було проведено заміну лічильника, що згорів в наслідок пожежі у будинку та встановлено лічильник типу NP-06TD № 00741240 з початковими показами 000000. На підставі зафіксованих показників електролічильника відповідачці було виставлено до оплати рахунок за електроенергію № за грудень 2012 року з якого вбачається, що різниця між попередніми і поточними показниками електролічильника становить 61 776 кВт/год. Однак, 05.08.2013 електролічильник типу NP-06TD № 00741240 з показами 074026 було демонтовано та встановлено новий електролічильник типу NP-06TD № 00750632 з початковими показниками 000000. Крім того в ході проведення експертизи було встановлено, що лічильник типу NP-06TD № 00741240 придатний до застосування, що підтверджується протоколом № 1175 повірки трифазного статичного лічильника активної енергії змінного струму від 14.07.2013 за підписом відповідачки. Таким чином, враховуючи правильність роботи електролічильника, відповідно і показників на ньому, відповідачці було виставлено до оплати рахунок за електроенергію № за серпень 2013 року на загальну суму 28 504,44 грн. Станом на лютий 2015 року відповідачка має заборгованість за використану електричну енергію, згідно договору про користування електричною енергією № 814287 від 29.06.2005, на загальну суму 28 417,95 грн. (т. 1 а.с. 1-4).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.03.2020 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Київобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 28 417,95 грн. (т. 2 а.с. 161-165).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на ряд доказів, що спростовують доводи позивача. Зокрема, відповідно до Правил ПКЕЕН, ПАТ «Київобленерго» мало здійснювати контрольний огляд засобів обліку електричної енергії, повідомляти про зміну тарифів, якщо такі були, проводити вчасно планові повірки, ремонт і заміну засобів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором, якщо таке потребувалось, чого зроблено не було. Крім того, лише на два письмові звернення ОСОБА_1 надались відповіді ПАТ «Київобленерго», які були розглянуті, з порушенням термінів та не надавалась інформація по суті порушених питань, внаслідок чого відповідачка була позбавлена можливості вирішення питання щодо невірного нарахування їй заборгованості та невірних показників лічильника, шляхом переговорів з енергопостачальником, згідно п. 27 Правил.

Стосовно розрахунку заборгованості, у своєму рішенні суд першої інстанції посилається на розрахунок заборгованості за фактично спожиту енергію, який надав позивач, за період з 01.03.2010 по 31.10.2015, однак, взагалі не взято до уваги велику розбіжність показників та сум до сплати, згідно розрахунків, які направлялись позивачем на ім`я ОСОБА_1 та містяться в матеріалах справи.

Крім того, відповідач не була присутня при складанні акту звіряння розрахунків від 24.11.2015, та не підписувала його.

Також, судом не з`ясовано обставину, яким чином здійснювалось перепрограмування лічильника з п`ятизначного на шестизначний, запит направлявся судом 03.03.2017 до ПАТ «Київобленерго» та міститься в матеріалах справи, але відповіді на запит матеріали справи не містять (т. 2 а.с. 174-179).

18.08.2020 від ПАТ «Київобленерго» надійшов відзив, в якому зазначається, що відповідач, яка підписала з представником позивача Акт про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 05.08.2013, яким були встановлені показники 074026 на лічильнику типу МР-06ТВ №00741240, не довела у судовому засіданні оплату за спожиту електричну енергію нараховану позивачем на підставі вказаних показів приладу обліку та не заперечувала у акті щодо неправильних показів на приладу обліку встановленому у відповідача (т. 3 а.с. 1-2 зв.).

В судовому засіданні представник позивача Бабич М.М. підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що встановлений лічильник не коректно нараховував надану електроенергію, а надані квитанції про оплату послуг не спростовують доводів позивача, оскільки дані квитанції враховані ПАТ «Київобленерго» при розрахунку заборгованості.

Але погодитись з такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2005 між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 було укладено договір №814287 про користування електричною енергією побутовим споживачем, за умовами якого енергопостачальник взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором (т. 1 а.с. 5-7).

Згідно договору, облік енергії здійснювався електролічильником типу NP-06 TD № 2000124 за адресою: АДРЕСА_1 .

23.03.2010 працівниками ПрАТ «Київобленерго» було здійснено заміну лічильника, що згорів внаслідок пожежі у будинку та встановлено лічильник типу NP-06TD № 00741240 з початковими показами 000000. При передачі встановленого приладу обліку на відповідальність відповідача було оформлено акт про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому за підписом споживача - відповідача ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 8).

05.08.2013 представниками ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» було демонтовано електролічильник типу NP-06TD № 00741240 з показами 074026 та встановлено новий електролічильник типу NP-06TD № 00750632 з початковими показниками 000000, що підтверджується Актом про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 05.08.2013 (т. 1 а.с. 10-13).

Відповідно до протоколу № 1175 повірки трифазного статистичного лічильника активної енергії змінного струму від 14.08.2013 було встановлено , що лічильник типу NP-06TD №00741240 придатний до застосування.

Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1367, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Правила), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Відповідно п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно п. 21 Правил користування енергією для населення, знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем. Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця. Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця. Середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів. Платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим).

Відповідно п. 29 Правил, у разі виявлення в платіжному документі помилкових показів засобу обліку побутовий споживач зобов`язаний повідомити про це енергопостачальника. Представник енергопостачальника повинен протягом 5 днів від дня подання заяви перевірити рахунок, а в разі потреби протягом 20 днів перевірити засіб обліку та повідомити побутового споживача про результати перевірки.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов`язаний серед іншого дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил.

Зі змісту позову вбачається, що підставами його пред`явлення були невиконання відповідачкою зобов`язання по оплаті за спожиту електроенергію, згідно договору № 814287 від 29.06.2005, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 28 417, 95 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач вказувала на те, що заборгованість виникла не з її вини, а внаслідок порушень в роботі електролічильником типу NP-06TD № 00741240, встановленого за місцем її проживання у 2010 році.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем, апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що за період з березня 2010 року, часу встановлення електролічильника NP-06TD № 00741240 і до грудня 2012 року, часу виявлення нових, збільшених у 10 разів показників вказаного електролічильника, були встановлені порушення або інше не виконання з боку відповідача умов договору № 814287 від 29.06.2005, суду не надано, і проти цього ніхто в ході розгляду справи не заперечував.

Протягом вказаного періоду відповідачем (побутовим споживачем), у відповідності до умов укладеного договору і п. 21 Правил самостійно знімалися покази засобу обліку (електролічильника) і передавалися позивачу, на підставі яких останнім здійснювалися нарахування за спожиту електроенергію.

Позивачем зі своєї сторони за період з березня 2010 року по грудень 2012 року не здійснив жодного контрольного огляду електролічильника відповідача, в порушення п. 17 Правил, який передбачає, що встановлені засоби обліку підлягають періодичній повірці, обслуговуванню та ремонту відповідно до визначеного законодавством порядку.

Відповідач, особа 1957 року народження, інвалід Першої групи, ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС, вказувала на те, що будинок, в якому вона проживає має площу 250 кв.м., у ньому відсутнє промислове устаткування, яке б могло споживати значну кількість електроенергії, наявні лише звичайні побутові прибори (холодильник, бойлер тощо), опалення пічне.

Протилежне позивачем не доведене, хоча з`ясування цих обставин на думку апеляційного суду мало б важливе значення для правильного вирішення справи, враховуючи різке разове збільшення показників електролічильника, після підключення його до автоматизованої системи АСКОЕ у грудні 2012 року майже в 10 разів з 6105 кВт/год до 79210 кВт/год., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 110 319, 47 грн. Доказів втручання в роботу лічильника, порушення пломб та інших фактів використання електролічильника в порушення встановленого порядку суду також надано не було.

В подальшому сума боргу була скоригована позивачем спочатку вже в наступному місяці - січні 2013 року, до 60 867, 56, а у вересні 2013 року, згідно наданої копії квитанції, до 28 749,13 грн. (т.2 а.с. - 118, 120).

Обґрунтованого пояснення такій зміні боргу з наданням відповідних розрахунків представниками позивача в ході розгляду справи не надано.

Не погоджуючись із розрахунком заборгованістю відповідач, в порядку передбаченому п. 29 Правил, починаючи з серпня 2013 року неодноразово зверталася до посадових осіб позивача і його структурних підрозділів з метою з`ясувати причину виникнення боргу, але належного реагування з боку вказаних посадових осіб щодо з`ясуванню дійсних причин виникнення боргу вчинено не було (т.2 а.с. - 139-153).

Посилання представника позивача на те, що електролічильник відповідача знаходиться у справному стані і є придатним для використання, згідно протоколу № 1175 від 14.07.2013 повірки трифазного статистичного лічильника активної енергії змінного струму, може бути доказом справності лічильника саме на момент повірки, але не є доказом належної роботи лічильника протягом усього часу його експлуатації.

Згідно п. 16 Правил, у разі сумніву побутового споживача у правильній роботі засобу обліку він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи.

Після оплати побутовим споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу.

Як зазначалося вище відповідач неодноразово зверталася до посадових осіб позивача із заявами для з`ясування причини збільшення показників її лічильника майже в 10 разів, але експертизи, для з`ясування технічного стану лічильника і можливих причин зміни показників позивачем проведено не було, і можливість її проведення з відповідачем не обговорювалася.

А без проведення вказаної експертизи, на думку суду апеляційної інстанції, посилання позивача на невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору від 26.03.2008 Про постачання електричної енергії № 4074, як підстави для стягнення заборгованості, є недоведеними належними та допустимим доказами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем в ході розгляду справи не доведена наявність заборгованості ОСОБА_1 за використану споживчу електроенергію в розмірі заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 02 березня 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В.Березовенко

Г.І. Мостова