Справа № 442/2978/17 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/1310/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

судового засідання

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представниці відповідача ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» Городній О.М., представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Хомика А.П. від 4 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про відшкодування майнової шкоди за договорами банківських вкладів та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Львові до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, клопотання про зупинення провадження у справі, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Хомика А.П. від 04 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» в користь ОСОБА_1 1 000 000 (один мільйон) гривень неустойки. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» в дохід держави 9605 грн. судового збору. В решті позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Львові до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовлено.

Вказане рішення оскаржило ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог до публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» за первісним позовом повністю та задовольнити зустрічні позовні вимоги. Зазначають , що пеня розрахована у межах річного строку позовної давності як того вимагає п.1 ст. 258 ЦК України. Вказують, що доказами наявними в матеріалах справи №442/2978/17 та дослідженими судом першої інстанції підтверджується, що: фактична дата первісного позову в даній справі 24.04.2017; фактичне виконання АТ «Укрексімбанк» рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2014 в справі 442/6041/14-ц 22.09.2016, що підтверджується наявною в матеріалах справи та досліджено судом першої інстанції копією платіжного доручення №18345 від 22.09.2016; дата набрання чинності рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2014 в справі №442/6041/14-ц- 06.07.2016. Разом з тим, суд першої інстанції при ухваленні Рішення погодився з розрахунком представника позивача за первісним позовом, у відповідності з яким період нарахування пені в ньому (Поясненні) зазначено: 13.02.2016 -13.02.2017 без жодних належних і допустимих доказів щодо початкової та кінцевої дати нарахування пені (при цьому документ щодо зарахування 13.02.2017 коштів на рахунок позивача за первісним позовом не тільки наданий її представником на стадії розгляду справи по суті з порушенням порядку подання доказів, встановлених ст. 83 ЦПК України, але й не підтверджує обставин, що стосуються предмету спору як за первісним, так і за зустрічним позовом у цій справі). В матеріалах справи відсутні і судом першої інстанції при ухваленні Рішення не досліджувалися докази (та у Рішенні суду першої інстанції не покликається на жодний доказ), які б обґрунтовували зазначені у Поясненні початкову та кінцеву дати нарахування пені, заявленої позивачем за первісним позовом до стягнення з АТ «Укрексімбанк», а відповідно суд першої інстанції безпідставно та без будь-яких обґрунтувань відмовив АТ «Укрексімбанк» у задоволенні клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог позивача за первісним позовом. Відмовляючи АТ «Укрексімбанк» в задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції в мотивувальній частині Рішення дійшов помилкового висновку щодо наявності договірних відносин між сторонами в справі на підставі Договору банківського вкладу, оскільки не надав належної оцінки всім наявним в матеріалах справи №442/3978/17 та дослідженими судом першої інстанції доказам (в їх сукупності) на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності, якими спростовується наявність договірних відносин між сторонами даної справи. Враховуючи зізнання ОСОБА_3 про те, що «через касу реально гроші не проходили», і про те що на час подання як позову у даній справі, так і подання позову в справі №442/6041/14-ц ОСОБА_1 було відомо, що Договір банківського вкладу є таким, що не спрямований на реальне настання правових наслідків, які обумовлені ним, а саме розміщення коштів на вкладних рахунках, оскільки ОСОБА_3 визнала, що привласнила їх (кошти) і фактично такі кошти на вкладні (депозитні) рахунки ОСОБА_1 внесені не були, а ОСОБА_1 підтвердила, що кошти фактично передавала ОСОБА_3 , а не вносила до каси банку, і визнає, що такий Договір банківського вкладу є фіктивним, у зв`язку з чим відкрито Кримінальне провадження. Також зазначають, що ОСОБА_3 не була наділена повноваженнями на приймання та оформлення касових операцій, як відповідно до нормативно правових актів НБУ, так і згідно зі своєю посадовою інструкцією, і згідно з довіреністю №010/01-6220 від 27.08.2009, про яку зазначено в преамбулі таких договорів, на представництво АТ «Укрексімбанк», і строк якої закінчився 07.11.2009, тобто до дати укладення Договору банківського вкладу. Вважають, що ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції не визначився з характером спірних відносин; неповно з`ясував обставин, що мають істотне значення для справи; зробив висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, так як вважав встановленими обставини, які не були доведені належними, допустимими достатніми та достовірними доказами; не зазначив мотивів відхилення доказів, наданих АТ «Укрексімбанк» на обґрунтування недійсності (нікчемності) Договору банківського вкладу; застосував норми закону, які не підлягали застосуванню, та не застосував норми закону, які підлягали застосуванню.

15 вересня 2020 року від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання щодо однакового застосування ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» та єдності судової практики у подібних правовідносинах (з огляду на суб`єктний склад учасників, позовні вимоги та їх підстави, сферу регулювання правових відносин) у справі №761/26293/16-ц.

23.02.2021 року у судовому засіданні представниця ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подала суду клопотання про виправлення описки у клопотанні та просила зупинити провадження у справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання щодо однакового застосування ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» та єдності судової практики у подібних правовідносинах (з огляду на суб`єктний склад учасників, позовні вимоги та їх підстави, сферу регулювання правових відносин) у справі №320/5115/17.

Представник позивачки ОСОБА_2 стосовно задоволення клопотання заперечив. Вважає, що підстав для зупинення провадження у справі із підстав наведених у клопотанні немає.

Колегія суддів вважає, що клопотання підлягає до задоволення, з врахуванням такого.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року прийнято до розгляду справу №320/5115/17 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів для надання правового висновку щодо порядку нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки вирішення вищенаведеного питання, а саме, застосування частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» для нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, має важливе значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 березня 2019 року, оскільки, зокрема, і вказану норму закону застосовано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку справи № 320/5115/17 Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 252, 367, 368 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

клопотання задовольнити.

Провадження у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про відшкодування майнової шкоди за договорами банківських вкладів та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Львові до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року у справі № 320/5115/17.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 01 березня 2021 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Р.В. Савуляк

М.М. Шандра