КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Верланова С.М.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , про забезпечення її позову до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини. Просила визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею до досягнення дитиною 14-ти річного віку.

ОСОБА_1 також подала заяву про забезпечення її позову. Посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити виконання остаточного судового рішення. Зазначила, що дитина проживала з нею, але ОСОБА_3 самочинно відібрав її, налаштовує дитину проти неї. Позивачка просить забезпечити її позов шляхом зобов`язання ОСОБА_3 забезпечувати явку малолітньої ОСОБА_2 до Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб кожного вівторка та четверга з 15-00 год. до 16-00 год. для зустрічей з нею у присутності психолога або іншого спеціаліста Центру.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_3 забезпечувати явку малолітньої ОСОБА_2 до Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб кожного вівторка та четверга з 15-00 год. до 16-00 год. для зустрічей з нею у присутності психолога або іншого спеціаліста Центру. Зустрічі матері з дитиною у присутності психолога безперечно будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною, що повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю. Суд не врахував висновків щодо застосування відповідного забезпечення, викладених у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 рокуу справі №344/16653/16-ц.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що між нею та відповідачем триває спір щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2 . На даний час між нею та дочкою складні відносини, дочка налаштована проти неї та потребує корекції психолога задля того, щоб не був втрачений контакт між матір`ю та дочкою.

ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Пояснив, що на даний час спір між ним та ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дочки вирішений судом і рішення набрало законної сили. Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 ініціювала новий позов і бажає, щоб дочка проживала разом з нею. Їх малолітня дочка бажає жити разом з ним, вона не заперечує проти зустрічей з матір`ю, але проти їх відеофіксації.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , про забезпечення її позову до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 забезпечувати явку малолітньої ОСОБА_2 до Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб кожного вівторка та четверга з 15-00 год. до 16-00 год. для зустрічей з ОСОБА_1 у присутності психолога або іншого спеціаліста Центру, суд першої інстанції виходив з того, що такі заходи забезпечення позову не відповідають заявленим вимогам. За висновком суду заявницею не доведено того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду. Заявлені заходи забезпечення позову не є співмірними із позовними вимогами.

Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1 -1 ) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Як зазначила ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 самочинно відібрав дитину, налаштовує її проти неї та чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Враховуючи такі дії ОСОБА_3 , психологічні та інші зв`язки її з дочкою за час розгляду справи можуть бути втрачені або настільки мінімізовані, що в разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, його виконання буде утруднено (а.с. 20-28). До заяви ОСОБА_1 додала лист Солом`янського районного в м. Києві центру соціальних служб від 06 серпня 2021 року №108/280-783, згідно з якого повідомив, що у разі прийняття судом відповідного рішення щодо зустрічей матері з донькою у присутності психолога Центру на час розгляду справи по суті, Центр не заперечуватиме проти надання соціальних послуг на базі свого приміщення, в той же час Центр позбавлений права самостійно прийняти рішення щодо надання соціальних послуг (а.с. 29).

При цьому відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з матір`ю. Зобов`язання відповідача забезпечити явку дитини до Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб не є втручанням в приватне і сімейне життя відповідача.

Як пояснив в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3 , він не заперечує проти зустрічей дочки та позивачки у присутності психолога з метою проведення корекції ставлення дитини до матері.

Колегія суддів дійшла висновку, що зобов`язання ОСОБА_3 забезпечувати явку малолітньої ОСОБА_2 до Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб кожного вівторка та четверга з 15-00 год. до 16-00 год. для зустрічей з ОСОБА_1 у присутності психолога або іншого спеціаліста Центру є співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав відповідача і не призведе до будь-яких незворотних негативних наслідків для останнього.

Аналогічні висновки були викладені у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі №344/16653/16-ц , які підлягають врахуванні під час розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Незвіського Дмитра Ярославовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , яка також діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , про забезпечення її позову до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечувати явку малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Солом`янського районного в місті Києві центру соціальних служб кожного вівторка та четверга з 15-00 год. до 16-00 год. для зустрічей з ОСОБА_1 у присутності психолога або іншого спеціаліста Центру, до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Стягувач:

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Строк пред`явлення постанови до виконання- до 22 грудня 2024 року.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Верланов С.М.