Провадження № 2-п/638/142/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

представника відповідача Ільчинської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ільчинської Вікторії Анатоліївни про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.06.2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

05.11.2021 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ільчинська В.А. звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.06.2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свою заяву обґрунтовує тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про слухання справи, позивачем не надано банківської роздруківки щодо сплат за кредитним договором з датами здійснення та сумами операцій, відсутність банківської роздруківки позбавляє відповідача можливості перевірки вірного розрахунку заборгованості за кредитним договором, оскільки відповідачем регулярно вносились грошові кошти на рахунок ЗАТ «ОТП Банк».

У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи заяви та просила їх задовольнити, інші учасник процесу не з`явились, причин неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали судового провадження, вислухавши пояснення представника відповідача, прийшов до наступного.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.06.2015 року (справа №638/18122/14-ц) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП «Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу у розмірі 3575273,21 грн за кредитним договором №ML-702/467/2007 - задоволено.

Відповідно до ч.2,3 ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

18.10.2021 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, а відтак заява про перегляд заочного рішення подана у строки, визначені ЦПК України.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з?явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з копії кредитного договору, відповідачем при його укладенні особисто зазначено адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.3 ст. 122 ЦПК України (в ред. чинній на час подання позовної заяви) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області відповідач не значиться зареєстрованим у м.Харкові.

Згідно ст. 76 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи), судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею тощо. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно чч.9-10 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання(перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Друкований орган, у якому розміщуються оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання(перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18грудня 2013 року №1022-р «Про друковані засоби масової інформації загально державної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме» визначено місцевим друкованим засобом масової інформації в Харківській області - «Слобідський край».

Судом при розгляді справи дотримано вищезазначених вимог, про що свідчить долучена до матеріалів справи газета «Слобідський край» з оголошенням про виклик до суду.

Що стосується доводів відповідача по суті позовних вимог та наявності доказів, які мають істотне значення по справі, суд зазначає наступне.

При ухваленні заочного рішення в справі судом дотримано всіх вимог, необхідних для заочного розгляду справи: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача в судове засідання; згода позивача на заочний розгляд справи.

Посилання відповідача на наявність заперечень, які унеможливлють заочний розгляд справи не спростовують доводів, викладених в рішення суду, нових належних та допустимих доказів суду не надано.

Так, представник відповідача зазначає про неможливість перевірки вірного розрахунку заборгованості за кредитним договором, разом з тим, за умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 49273 доларів США, за розрахунком заборгованості, наданим представником позивача залишок заборгованості за кредитом становить 47630,56 доларів США. Як вбачається з доданих копій квитанції відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості, проте це не спростовує доводів представника позивача про несвоєчасно виконання умов договору, а саме: повернення відповідної частини кредиту та сплату процентів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Желтяков проти України від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ільчинської Вікторії Анатоліївни про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.06.2015 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 23.12.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин