Ухвала

26 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 766/4313/20

провадження № 61-2218ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 27 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07 вересня 2019 року близько 20 год 30 хв ОСОБА_3 , керуючи гідроциклом «Bombardier Sea Doo 300 2018», рухаючись на великій швидкості по річці Кошовій з боку Острівського мосту у напрямку Залізничного мосту у місті Херсоні поблизу пляжу «Піски», допустив зіткнення вказаного гідроциклу з належним позивачу катером «Bombardier Spidster 200», внаслідок такого кримінального правопорушення позивачу завдано збитків, які полягають у значному пошкодженні катера позивача. ОСОБА_3 після зіткнення помер в кареті швидкої допомоги, за даним фактом було розпочато досудове кримінальне провадження, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 08 серпня 2019 року, на даний час шкода позивачу у добровільному порядку не відшкодована, єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є його дружина відповідачка ОСОБА_2 .

У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь збитки у розмірі 466 640,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 27 січня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, прийшов до висновку про передчасність поданого позову у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів підтвердження вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення та причинного зв`язку між його діями та завданням позивачу майнової шкоди.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся з касаційною скаргою на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 27 січня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 466 640,00 грн, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 250 = 567 500,00 грн), а тому рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2020 року та постанова Херсонського апеляційного суду від 27 січня 2021 року, відповідно до вимог ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню.

Щодо доводів заявника про те, що справа має для нього виняткове значення, оскільки в ній вирішується питання про відшкодування завданої йому шкоди, яка має значний розмір і протягом тривалого часу не відшкодовувалась, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення, не надав будь-яких доказів на підтвердження наведених ним обставин.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять інших посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (справа «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Верховний Суд врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» (ухвала від 09 жовтня 2018 року «Азюковська проти України»).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 листопада 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 27 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик