Справа № 346/3269/21
Провадження № 2/346/1452/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Калинюка О.П.,
з участю секретаря Нефьодової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13.01.2017 року розірвано.
За час шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13.01.2017 року задоволено частково позовні вимоги та присуджено з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаних неповнолітніх дітей в розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.
Згідно з рішенням вказаного суду від 21.11.2019 року збільшено розмір стягуваних аліментів до 1 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 7 000 грн.
Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивачу важко самостійно утримувати дітей згідно з їхніми потребами. Тому діти потребують матеріального утримання і з боку батька. Відповідач є працездатним, має дохід, отже, є спроможним сплачувати аліменти на утримання дітей. Крім того, вказує, що відповідач ухилявся від сплати аліментів визначених рішенням суду. Тому в нього виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2021 року складає 76 217 грн.
Тому позивач просить з урахуванням збільшення 01.10.2021 року розміру позовних вимог стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі по 2 000 грн. щомісячно до досягнення останніми повноліття та стягнути 38 089 грн. заборгованості за прострочення сплати аліментів на утримання вказаних дітей, визначену за період з 01.02.2019 року по 01.07.2021 року, а присудити судові витрати в розмірі 4 000 грн. на оплату надання професійної правничої допомоги.
Позивач в судове засідання не з`явилася, 03.12.2021 року представник позивача, адвокат Гринів Я.В. подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в відсутності позивача та її представника (а. с. 79).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).
Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.
Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 13.01.2017 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).
Від даного шлюбу у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9,10).
Згідно рішення вказаного суду від 13.01.2017 року з відповідача стягувались аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 750 грн. до досягнення повноліття (а.с.12-14).
Рішенням вказаного суду від 21.11.2019 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаних дітей щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі по 1400 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття.(а.с. 15-17).

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідност. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти, природньо потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище позивача також погіршилося у зв`язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги майновий стан сторін по справі, що відповідач не має стабільних доходів, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд дійшов висновку, що позов в цій частині слід задовольнити та збільшити розмір аліментів, стягуваних щомісячно з відповідача на утримання вказаних неповнолітніх дітей, до 2 000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, а також

Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах згідно з даними виконавчого листа 346/1183/19, виданого 27.12.2019 року вказаним судом, заборгованість відповідача станом на червень 2021 року становить 76 217 грн. (а.с. 22)

Згідно із статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

В постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Суд погоджується з розрахунком позивача по вищевказаній формулі, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх та зауважує, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення .

Оскільки відповідач, всупереч вимогам ст.12, 13 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів відсутності його вини щодо несплати аліментів у повному обсязі, суд вбачає наявність підстав для стягнення пені.

Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За таких обставин, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, суд вважає, за можливе зменшити розмір неустойки (пені) та вважає, що з відповідача слід стягнути пеню за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дітей в сумі 38 089 грн. за період з 01.02.2019 року по 01.07.2021 року.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 816 грн.( за дві позовні вимоги позивача, яка звільнена від сплати судового збору ), а також витрати на професійну правчничу допомогу в розмірі 4 000 грн., що стверджуються квитанцією від 14.07.2021 року (а.с.71).

На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184,192, 196 СК України, керуючись ст.ст. 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 (дві тисячі ) гривень щомісячно.

Вказана сума підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 38 089 (тридцять вісім тисяч вісімдесят дев`ять) гривень за період з 01.02.2019 року по 01.07.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1 816 гривень на користь держави, (на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

тягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в розмірі 4 000 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Повний текст рішення складено 08.12.2021 року.

Суддя Калинюк О. П.