КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 359/8450/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3771/2021Головуючий у суді першої інстанції - Борець Є.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Говдь Русланом Миколайовичем, який діє на підставі договору, на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Правекс Банк» про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки та об`єкта незавершеного будівництва, визнання права власності на ці об`єкти нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа6 АТ «Правекс Банк», в якому просила визнати недійсними договори купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва та земельної ділянки, укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 14-23).

Також, заявником було подано клопотання про забезпечення позову, в якому ОСОБА_2 просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0199, площею 0,1193 га, що знаходиться в с. В. Олександрівка Бориспільського р-ну Київської обл., а також об`єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна.

Подане клопотання обґрунтовувала тим, що зазначена земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва належали на праві власності ОСОБА_2 , однак, були відчужені за договором купівлі-продажу співробітниками АТ «Правекс Банк» на користь ОСОБА_3 із порушенням чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про іпотеку» та не з волі власника.

В той же час, відповідачем, наразі, проводяться роботи щодо перебудови об`єкта незавершеного будівництва та на території знаходиться велика кількість будівельних матеріалів, тому існує ризик видозміни спірного майна, що в свою чергу створює загрозу ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову (а.с. 2-4).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2020 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1193 га з кадастровим номером :01:001:0199 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану в с. В. Олександрівка Бориспільського району. В задоволенні вимоги про заборону іншим особам вчиняти будь-які дії щодо цих об`єктів нерухомого майна позивачу ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 63-66).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу в частині накладення арешту та винести постанову, якою у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити. Вказує, що позивачем на підтвердження своїх вимог на надано жодних доказів у пересвідчення наявності між сторонами спору, а сама заява зводиться до припущень та цитування норм процесуального права. Оскільки, відповідачем у даній справі зазначено ОСОБА_1 , який не є стороною договору купівлі-продажу, укладеного між АТ «Правекс Банк» та ОСОБА_3 , тому не зрозуміло як саме вжиття заходів забезпечення позову щодо накладання арешту на майно ОСОБА_1 забезпечить виконання можливого рішення суду у разі оскарження договору купівлі-продажу, укладеного між АТ «Правекс Банк» та ОСОБА_3 (а.с. 69-71).

01.02.2021 представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивачем надано необхідні докази на підтвердження права власності на об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку, а саме: 07.03.2007 між ОСОБА_2 та АКБ «Правекс Банк» було укладено кредитний договір № 6-004/07Р, відповідно до якого, банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 61 835,00 дол. США.

13.07.2007 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. В той же день, між ОСОБА_2 та АКБ «Правекс банк» було укладено договір іпотеки № 6-004/07Р у забезпечення виконання кредитного договору від 07.03.2007, шляхом передачі в іпотеку нерухомого майана - земельну ділянку площею 0,1193 га з кадастровим номером :01:001:0199.

Оскільки, вищезазначена земельна ділянка разом з об`єктом незавершеного будівництва, розташованого на ній, були відчужені за договором купівлі-продажу співробітниками АТ «Правекс Банк» на користь ОСОБА_3 із порушенням чинного законодавства, зокрема Закону України «Про іпотеку» та не з волі власника майна, ОСОБА_2 має законне право звернутися до суду з позовом про витребування зазначеного майна від кінцевого набувача такого майна, в даній справі - ОСОБА_1 , який наразі є власником зазначеної нерухомості (а.с. 86-91).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріалисправи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В статті 149 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2007 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (а.с.24-25).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 602661 від 03.10.2007, право власності на земельну ділянку площею 0,1193 га видано ОСОБА_2 (а.с. 27-28)

Згідно договору іпотеки № 6-004/07Р від 13.03.2007 ОСОБА_2 передала в іпотеку земельну ділянку площею 0,1193 га (а.с. 29-32).

Зі змісту інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №222852173 від 07.09.2020 та №231134029 від 05.11.2020 вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 та на оскаржувану земельну ділянку площею 0,1193 га з кадастровим номером :01:001:0199 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану в с. В. Олександрівка Бориспільського району. Крім того, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні записи про обтяження вказаних об`єктів нерухомого майна (а.с.47-48, 54-56).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд має враховувати, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинно застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що вжитті заходи забезпечення позову шляхом арешту нерухомого майна ОСОБА_1 є обґрунтованими та сприятиме виконанню в майбутньому можливого судового рішення.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_1 може в будь-який час відчужити об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку у власність інших осіб. Ця обставина унеможливить не тільки виконання рішення суду, а також задоволення позову в цілому. Крім того, ОСОБА_2 буде вимушена додатково оспорювати дійсність договорів відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна, що також свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивача.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на можливість відчуження або передачу спірного майна, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі заходи забезпечення позову є тимчасовими і не передбачають вирішення спору по суті та виключають в даному випадку завдання відповідачу будь-яких збитків та порушення його прав, натомість спроможні запобігти порушенню прав позивача в разі задоволення майбутнього позову.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та законність і обґрунтованість постановленої ухвали. При апеляційному розгляді справи порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Говдь Русланом Миколайовичем, який діє на підставі договору залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2020 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Правекс Банк» про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки та об`єкта незавершеного будівництва, визнання права власності на ці об`єкти нерухомого майна залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 26 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська