У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову до суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник адвокат Рибін В.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони банківським установам виконувати платіжні вимоги приватного виконавця; зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, а також заборони приватному виконавцю вчиняти виконавчі дії, спрямовані на стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .

Вказана заява мотивована тим, що 28.09.2021 року приватним нотаріусом Василенко О.А. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики у розмірі 853000, 00 грн. У подальшому постановою приватного виконавця Овчаренка М.О. відкрито виконавче провадження та винесено постанови про арешт коштів боржника. Про існування вказаного виконавчого напису ОСОБА_1 дізналася від працівників АТ «Універсал Банк», які повідомили про те, що її грошові кошти на банківському рахунку заблоковано приватним виконавцем. Але вона не знає ОСОБА_3 , ніколи не укладала договір позики грошових коштів, а тому вважає, що невідомі особи намагаються заволодіти її грошовими коштами. ОСОБА_1 має намір найближчим часом звертатися до суду із позовом про оскарження виконавчого напису нотаріуса.

Також заявник вказує про те, що на даний час існує реальна загроза швидкого списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 , що у подальшому значно ускладнить або унеможливить ефективний захист її прав та інтересів.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Згідно із п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном) тощо.

Як вбачається з поданої заяви та долучених до неї документів, заявник звертається до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову до суду.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову заявник вказує той факт, що 28.09.2021 року приватним нотаріусом Василенко О.А. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики у розмірі 853000, 00 грн. У подальшому постановою приватного виконавця Овчаренка М.О. відкрито виконавче провадження та винесено постанови про арешт коштів боржника. Про існування вказаного виконавчого напису ОСОБА_1 дізналася від працівників АТ «Універсал Банк», які повідомили про те, що її грошові кошти на банківському рахунку заблоковано приватним виконавцем. Але вона не знає ОСОБА_3 , ніколи не укладала договір позики грошових коштів, а тому вважає, що невідомі особи намагаються заволодіти її грошовими коштами. ОСОБА_1 має намір найближчим часом звертатися до суду із позовом про оскарження виконавчого напису нотаріуса.

Також заявник вказує про те, що на даний час існує реальна загроза швидкого списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 , що у подальшому значно ускладнить або унеможливить ефективний захист її прав та інтересів.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та викладене вище, обґрунтованість та під ставність поданої заяви у частині зупинення стягнення за виконавчим написом, суддя приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 у цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується заяви у частині заборони банківським установам виконувати платіжні вимоги приватного виконавця та заборони приватному виконавцю вчиняти виконавчі дії, то слід зазначити наступне.

Слід зазначити, що заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено про те, що внаслідок вчинення приватним виконавцем певних дій можливе у подальшому ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 .

При цьому заявник просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису і заява у цій частині суддею задоволена, а тому вживати заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю вчиняти виконавчі дії суддя вважає тотожним заходом забезпечення, а тому у цій частині у задоволенні заяви слід відмовити.

Що стосується заборони банківським установам виконувати вимоги приватного виконавця, то у цій частині заява також не підлягає задоволенню, оскільки судом зупинено стягнення на підставі виконавчого напису. Крім того, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у банківських установах, зазначених у заяві, ОСОБА_1 має відкриті банківські рахунки.

Зважаючи на викладене вище, суддя приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Рибіна В.В. - про забезпечення позову до подачі позову до суду - задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 67958806, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овчаренком М.О. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенко О.А. від 28.09.2021 року № 2553 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 853000, 00 грн.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Дані про учасників справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В.Лісовська