Справа №442/2554/21
Провадження №2/442/759/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретаря - Антоненко В.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Гирича О.В.,

представника відповідача - адвоката Германа М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, -

в с т а н о в и в :

Позивач, в інтересах дочки з інвалідністю - ОСОБА_2 та неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , звернулась з позовом до відповідача про відшкодування шкоди у разі смерті потерпілого. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.11.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля "Renault Kangoo" під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля "BMW 20" під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок якої останній загинув від отриманих травм.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/142/20 від 26.06.2020 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Даним вироком суду частково задоволено цивільний позов дружини ОСОБА_5 - потерпілої ОСОБА_1 та сина - потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 та Приватного акціонерного товариства «СК «Український страховий стандарт» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак, смертю потерпілого ОСОБА_5 завдано шкоду і особам, які проживали з ним та перебували на його утриманні, доньці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом з дитинства ІА групи, встановленої безстроково, та сину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є дитиною з інвалідністю. Їх батько - ОСОБА_5 на час ДТП не працював, і отримував державну соціальну допомогу на сина.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача одноразову матеріальну шкоду на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за три роки вперед у розмірі по 70587,36 грн кожному. При цьому покликається на розмір заробітної плати з останнього місця роботи потерпілого - ПАТ «Нафтопереробний комплекс «Галичина», яка становила в червні 2017 року - 7921,24 грн та в липні 2017 року - 11686,33 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 200000,00 грн.

У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала. Вказала, що ОСОБА_4 сплатив їй 15000 грн на поховання чоловіка, а з ухваленої вироком суду суми моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн в її користь та 30000,00 грн - в користь сина ОСОБА_6 , відповідачу ще залишилося сплатити 5000,00 грн.

Представник позивача - адвокат Гирич О.Б. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та доповнив, що за вироком суду відповідач сплачує відшкодування дружині померлого та старшому сину, тому вказаний позов полягає у відшкодуванні шкоди дітям померлого: доньці, яка є особою з інвалідністю, та неповнолітньому сину. Просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Герман М.Б. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що вважає такі безпідставними. Відшкодування, призначене вироком суду, ОСОБА_4 сплачує добросовісно, вирок ніким не оскаржувався. Оскільки відповідача вина у вчиненні ДТП становить лише 20%, а вина потерпілого - 80%, то підстав для стягнення з відповідача додаткових виплат, на його переконання, немає. Також вказав, що фінансовий стан ОСОБА_4 не дозволяє йому сплатити заявлену суму, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про таке.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2020 у справі №442/142/20 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ухвалено стягнути зі ОСОБА_4 моральну шкоду на її користь в розмірі 20000,00, з урахування добровільної сплати останнім 10000 грн, та на користь сина померлого - 30000,00 грн.

Вказаним вироком позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди визнано такими, що пред`явлені не у відповідності до норм кримінального процесуального законодавства, зважаючи на те, що ОСОБА_1 перебувала у статусі потерпілої, однак, не була наділена процесуальними правами пред`явлення позовних вимог в інтересах дітей, оскільки не була залучена в якості їх законного представника.

Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.05.2020 ОСОБА_2 визнано недієздатною та призначено її опікуном ОСОБА_1 .

Довідкою до акту огляду медико-соціальною комісією серія 10 ААВ №687753, виданою безтерміново, підтверджується, що ОСОБА_2 має першу групу інвалідності з дитинства. Вказане також підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки №5638 від 23.11.2020, виданої начальником відділу прийняття рішень та автоматизованої обробки усіх видів соціальних допомог та компенсацій, ОСОБА_5 отримував державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю - ОСОБА_3 з 17.09.2018 по 30.11.2019.

Позивач ОСОБА_1 діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи вказане, на підставі ст.1200 ЦК України, станом на момент ДТП дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 входили до кола осіб, які мають право на відшкодування шкоди, у зв`язку зі смертю батька.

У заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач покликається на розмір заробітної плати за останні два місці перед звільненням з останнього місця роботи ОСОБА_5 , обґрунтовуючи нормами абз.3 ч.2 статті 1197 ЦК України. Однак, такі стосуються визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором. Предметом даної позовної вимоги є відшкодування шкоди у разі смерті потерпілого, що регулюється нормами статей 1200 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.1200 ЦК України, особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої статті 1200 ЦК України, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Згідно ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Матеріалами справи та в судовому засіданні встановлено, що на момент ДТП ОСОБА_5 не був працевлаштованим. Згідно відомостей про роботу з копії трудової книжки НОМЕР_4 , оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, ОСОБА_5 звільнений з останнього місця роботи 30.08.2017 згідно наказу №671/к від 28.08.2017; після вказаного запису відсутні будь-які інші відомості.

Враховуючи наведене, зокрема те, що на момент ДТП ОСОБА_5 не був працевлаштованим, однак, діти останнього на день його смерті були на його утриманні і мали право на одержання від нього утримання, суд дійшов висновку, що такі мають право на відшкодування шкоди у зв`язку зі смертю потерпілого, а тому зі ОСОБА_4 стягнути в користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та недієздатної ОСОБА_2 , шкоду, завдану смертю потерпілого, у розмірі з розрахунку мінімальної заробітної плати станом на листопад 2019 року.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», у 2019 році (з 1 січня по 31 грудня) мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 4173 гривні. Враховуючи трьох дітей померлого ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ), дружину - ОСОБА_1 та самого потерпілого - ОСОБА_5 , суму мінімальної заробітної плати слід розділити на п`ятьох осіб і таку помножити на 36 місяців (три роки), що становить 30045,60 грн (4173 : 5 х 36).

Отже, з відповідача слід стягнути по 30045,60 грн на кожну дитину померлого.

Крім цього, відповідно до ч. 1, ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, оцінюючи в сукупності досліджені докази та встановлені обставини справи, зокрема, встановлені вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2020, згідно з яким, дії обидвох водіїв знаходились у причинному зв`язку із настанням ДТП, суд, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, враховує, що діти, від імені яких діє позивач, безумовно зазнали моральних страждань, спричинених глибокими емоційними переживаннями з приводу втрати батька, однак, заявлений до стягнення розмір моральної шкоди, на думку суду, є завищеним, враховуючи причинний зв`язок з ДТП як дій відповідача, так і дій потерпілого. Відтак, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки, яка діє в інтересах своїх дітей, по 30 000 грн (тридцять тисяч гривень) моральної шкоди на кожну дитину.

Таким чином, беручи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково, від оплати судових витрат позивач звільнений в силу п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1200,91 грн. (1% від суми, що підлягає стягненню - (30045,60х2 + 30000х2)).

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , шкоду, завдану смертю потерпілого, у розмірі 30045 грн (тридцять тисяч сорок п`ять гривень) 60 коп.

Стягнути зі ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , шкоду, завдану смертю потерпілого, у розмірі 30045 (тридцять тисяч сорок п`ять гривень) 60 коп.

Стягнути зі ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , моральну шкоду в розмірі 30000 грн (тридцять тисяч гривень).

Стягнути зі ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч гривень).

Стягнути зі ОСОБА_4 судовий збір в користь держави 1200 (одну тисячу двісті гривень) 91 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2021.

Суддя Марія Грицай