УХВАЛА
про забезпечення позову
Справа № 621/3784/21
Провадження 2/621/1344/21
22 грудня 2021 року м. Зміїв Харківської області
Суддя Зміївського районного суду Харківської області В.Філіп`єва, розглянувши заяву про забезпечення позову, подану адвокатом Синєпольською О.В. в інтересах ОСОБА_1 в цивільній справі № 621/3784/21,
В провадженні судді Зміївського районного суду Харківської області В.Філіп`євої перебуває цивільна справа № 621/3784/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
На даний час провадження в цивільній справі не відкрито в зв`язку з виконанням вимог ч.6 статті 187 ЦПК України.
21 грудня 2021 року до суду надійшла заява, подана адвокатом Синєпольською О.В. в інтересах ОСОБА_1 в цивільній справі № 621/3784/21, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в цілому на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
В обґрунтування заяви зазначила, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, а саме - житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в цілому на ім`я ОСОБА_2 . Відповідач не визнає право власності позивача на частку вказаного майна, чинить перешкоди у користуванні комунальними послугами, побутовими приміщеннями, з приводу чого звертався неодноразово до поліції. На даний час позивачеві стало відомо, що відповідач намагається відчужити спірний будинок стороннім особам,що може утруднити в подальшому можливе виконання рішення суду. Оскільки судовий розгляд справи ще не розпочато, просить вжити заходів забезпечення позову з метою захисту порушених прав і інтересів позивача.
Дослідивши доводи заяви та матеріали справи, суддя зазначає наступне:
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.
Відповідно положень ч.1, ч.2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач ставить питання про поділ спірного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який в цілому зареєстроване на ім`я відповідача ОСОБА_2 , і на момент звернення до суду у позивача існують підстави вважати, що відповідач бажає відчужити спірне майно, має об`єктивну можливість здійснити відчуження, що в подальшому утруднить захист прав позивача та унеможливить виконання рішення суду.
Відповідно до п.1, п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, крім іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої дол. цього майна.
Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженні майном.
Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.
При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, суд вважає, що у даному випадку необхідним видом забезпечення позову буде заборона відчужувати майно його власником.
Заборона на відчуження будинку, щодо якого між сторонами виник спір, не є позбавленням права власності ОСОБА_2 .
Відповідно до частин першої, другої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.
Згідно з частиною третьою статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Вжиття заходів зустрічного забезпечення за ініціативою суду за відсутності заяви, є правом суду, а не обов`язком .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя
Заяву про забезпечення позову, подану адвокатом Синєпольською О.В. в інтересах ОСОБА_1 в цивільній справі № 621/3784/21, - задовольнити частково.
Заборонити відчуження нерухомого майна житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
В іншій частині заяви відмовити.
Копію ухвали направити уповноваженому підрозділу реєстраційної служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - до виконання
Копію ухвали направити учасникам справи до відома.
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Текст ухвали складено 22.12.2021

Суддя В.Філіп`єва