Справа № 461/8074/21 Провадження № 2/450/2196/21
УХВАЛА

про залишення позовної запяви без руху

23 грудня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. розглянувши в м. Пустомити матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання батька дитини вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання батька дитини вчинити дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пп.2 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, встановлено ставку судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року встановлено розмір прожиткового мінімуму 2270 грн.

Позивачем заявлено позовну вимогу немайнового характеру.

В позовній заяві, позивач покликається, що вона звільнена від сплати судового збору у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки з позовною заявою вона звертається в інтересах неповнолітнього сина. Також покликається на підставу для звільнення від сплати судового збору на п.п. г, ґ ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Однак Закон України «Про судовий збір» не відносить малолітніх дітей та батьків, інших осіб, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13 червня 2018 року у справі № 367/5983/16-ц.

При цьому, у ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначені умови за якими суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розміру або звільнити від його сплати, а саме: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положення вказаної статті, на яку посилається позивач, не містить переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, крім того, інших підстав, визначених Законом України «Про судовий збір» в яких би позивач звільнялась від сплати судового збору також не встановлено.

Як роз`яснив пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови №10 від 17.10.2014, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що інших підстав для відстрочення або розстрочення сплату судового збору, аніж майновий стан, який унеможливлює сплату судового збору, законом не передбачено.

При цьому позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених обставин та доказів того, що є обставини визначені ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», тому з урахуванням того, що безпідставне ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору порушує інтереси держави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно зі п. 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З врахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху та зобов`язати позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали шляхом сплати судового збору у розмірі 908, 00 грн. та представлення суду квитацію про сплату такого, або надання доказів визначених ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір.

У випадку неусунення недоліків заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання батька дитини вчинити дії,- залишити без руху.

Надати позивачам десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання батька дитини вчинити дії,- вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяН. Б. Добош