справа №619/4933/20
провадження №2/619/234/21
РІШЕННЯ

іменем України

22 лютого 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Шемякіної І.О.

Справа № 619/4933/20

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник позивача: адвокат Гринишин Є.В.;

відповідач: ОСОБА_2 ;

представник відповідача: адвокат Андерс В.М.;

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна;

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовпро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Гринишина Є.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 5009, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безвідсоткової позики грошових коштів, посвідчений Бондар Т.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 жовтня 2016 року зареєстрованим в реєстрі за № 2108, строк виконання за яким настав 24 жовтня 2020 року, а саме 4 583 456,00 (чотири мільйона п`ятсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, з яких: 2 664 800,00 (два мільйона шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень борг, пеня у розмірі 1 918 656, 00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень. В обґрунтування позову зазначив, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 5009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безвідсоткової позики грошових коштів, посвідчений Бондар Т.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 жовтня 2016 року зареєстрованим в реєстрі за № 2108, строк виконання за яким настав 24 жовтня 2020 року, а саме 4 583 456,00 (чотири мільйона п`ятсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, з яких: 2 664 800,00 (два мільйона шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень борг, пеня у розмірі 1 918 656, 00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень. Відповідач ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса КМНО Бондар Т.М. із заявою про вчинення виконавчого напису надавши не весь перелік документів, наявність яких є обов`язковим для вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчинила виконавчий напис без надання документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також були відсутні відомості щодо виконання або невиконання договору та щодо відсутності спору між сторонами. Крім того, при вчинення виконавчого напису нотаріус порушив умови його вчинення, оскільки не пересвідчився в розмірі заборгованості. Також не було отримано доказів девальвації гривні та відомостей щодо комерційного курсу євро. Документи подані для вчинення заява та договір позики містять між собою протиріччя, які нотаріус не усунив та не відмовив у вчиненні нотаріальної дії. З огляду на вищевказане, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказала, 26 жовтня 2016 року між нею та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір позики грошових коштів, за яким ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 2 320 000,00 (два мільйона триста двадцять тисяч) гривень, які на той період часу складали 80 000,00 (вісімдесят тисяч) євро, з зобов`язанням їх повернення до 24.10.2020 року. Пунктом 1 вказаного договору передбачено що у разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України, позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 80 000,00 (вісімдесят тисяч) євро на момент її фактичного повернення у гривнях відповідно до комерційного курсу, встановлено на день повернення. Пунктом 9 передбачено, що якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діє за час прострочення повернення суми позики за кожен день прострочки. Тобто умовами договору передбачена відповідальність за неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань у вигляді пені. При цьому позивач визнає суму заборгованості за договором позики грошових коштів, оскаржуючи лише розрахунок пені та розмір комерційного курсу гривні до євро. Договором позики грошових коштів від 26.10.2016 передбачено, якщо позичальник не поверне позичені ним кошти до сказаного строку, а саме до 24.10.2020, позикодавець має право, починаючи з наступного дня після цього строку, пред`явити цей договір до стягнення в примусовому порядку, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису. За таких умов договором було передбачено примусовий позасудовий порядок стягнення грошових коштів за договором. Щодо подання до суду в якості доказу висновку експерта, слід зазначити що наданий висновок замість експертного дослідження не є допустимим, оскільки висновок експерта робиться лише на підставі судового рішення. Отже, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

20 листопада 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Гринишина Є.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 5009.

25 листопада 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Гринишина Є.В. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позовної заяви шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, а саме: виконавчим написом, вчиненим 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяною Миколаївною, зареєстрованим в реєстрі за № 5009, який перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрій Володимирович, до набрання законної сили рішенням, яким буде вирішено справу по суті.

10 грудня 2020 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год 00 хв 28 грудня 2020 року. Направлено відповідачеві та третім особам копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу та третім особам подати до суду відзив на позов в строк до 24 грудня 2020 року.

10 грудня 2020 року ухвалою суду було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гринишина Є.В. про забезпечення позову.

28 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гринишин Є.В. подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи перенести у зв`язку з його хворобою.

28 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання про застосування зустрічного забезпечення, в якому просила зобов`язати позивача ОСОБА_1 внести на депозит суду 2 320 000, 00 грн.

28 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з поданням зустрічного позову засобами поштового зв`язку.

28 грудня 2020 року ухвалою суду у задоволені клопотання відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення було відмовлено та задоволено її клопотання про відкладення підготовчого засідання.

30 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь суму боргу за договором позики грошових коштів в сумі 2 320 000 (два мільйони триста двадцять) гривень, суму відшкодування інфляційних втрат в сумі 387 715,13 грн, суму збитків понесених ОСОБА_2 за невиконання умов договору позики від 26.10.2016 у сумі 306 971,17 грн та 100 000,00 грн моральної шкоди.

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Гринишина Є.В. подав до суду заяву про долучення письмових доказів, в якій просив поновити строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи висновок експерта № 8/314СЕ-20 від 03.12.2020.

30 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання про застосування зустрічного забезпечення, в якому просила зобов`язати позивача ОСОБА_1 внести на депозит суду 2 320 000, 00 грн.

06 січня 2021 року ухвалою суду у задоволені клопотання відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення було відмовлено.

20 січня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з її участі у судовому засіданні в Київському апеляційному суді.

26 січня 2021 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та моральної шкоди до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 22 лютого 2021 року.

19 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила поновити строк на подання відзиву та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22 лютого 2021 року ухвалою суду поновлено ОСОБА_1 строк подання до суду доказу, прийнято висновок експерта № 8/314СЕ-20 від 03.12.2020, який поданий до канцелярії суду 30 грудня 2020 року.

22 лютого 2021 року ухвалою суду поновлено ОСОБА_2 строк подання до суду відзиву на позов, прийнято відзив, який надійшов до канцелярії суду 19 лютого 2021 року.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Андерс В.М. заявила клопотання про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, оскільки сторони висловили бажання врегулювати спір мирним шляхом.

22 лютого 2021 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Андерс В.М. про врегулювання спору за участю судді.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Андерс В.М. заявила клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

22 лютого 2021 року ухвалою суду залишено без розгляду клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Андерс В.М. про призначення експертизи.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Андерс В.М. заявила клопотання про призначення судово-економічної експертизи, оскільки позивачем подано висновок експерта № 8/314СЕ-20 від 03.12.2020, який є недопустимим доказом.

22 лютого 2021 року ухвалою суду залишено без розгляду клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Андерс В.М. про призначення експертизи.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Андерс В.М. подала заяву ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Болибоку Є.А., оскільки судом були задоволені всі заяви та клопотання представника позивача та відмовлено в задоволенні всіх заява та клопотань відповідача та її представника. ОСОБА_2 вважає, що суддею не вживаються всі заходи, передбачені ЦПК України, для розгляду справи, у зв`язку з цим порушуються принципи, які передбачені ст. 12 ЦПК України, щодо об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

22 лютого 2021 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Болибока Є.А. у цивільній справі № 619/4933/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно договору позики грошових коштів від 26 жовтня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 2108 ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 320 000,00 (два мільйона триста двадцять тисяч) гривень, із зобов`язанням їх повернення строком до 24 жовтня 2020 року.

Згідно заяви від 30.10.2020 ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. від 30.10.2020, ОСОБА_2 просить вчинити виконавчий напис на повернення грошових коштів боржника, яким є ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості складає 4 583 456,00 (чотири мільйона п`ятсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, з яких: 2 664 800,00 (два мільйона шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень борг, пеня у розмірі 1 918 656, 00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень.

Згідно виконавчого напису, вчиненого 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 5009, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики грошових коштів, посвідчений Бондар Т.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 жовтня 2016 року зареєстрованим в реєстрі за № 2108, строк виконання за яким настав 24 жовтня 2020 року, а саме 4 583 456,00 (чотири мільйона п`ятсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, з яких: 2 664 800,00 (два мільйона шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень борг, пеня у розмірі 1 918 656, 00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно постанови при відкриття виконавчого провадження № 63540378 від 06.11.2020, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 5009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безвідсоткової позики грошових коштів, посвідчений Бондар Т.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 жовтня 2016 року зареєстрованим в реєстрі за № 2108, строк виконання за яким настав 24 жовтня 2020 року, а саме 4 583 456,00 (чотири мільйона п`ятсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, з яких: 2 664 800,00 (два мільйона шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень борг, пеня у розмірі 1 918 656, 00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до висновку експерта № 8/314СЕ-20 від 03.12.2020 розрахунок заборгованості за Договором позики грошових коштів від 26 жовтня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. за реєстровим № 2108 вказаний у заяві ОСОБА_2 не відповідає умовам договору. Розрахунок пені на суму несплаченого боргу за договором позики від 26.10.2016 за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 5 193,44 грн.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

30 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. із заявою про вчинення виконавчого напису та додала договір позики грошових коштів від 26 жовтня 2016 року.

30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5009, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безвідсоткової позики грошових коштів, посвідчений Бондар Т.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 жовтня 2016 року зареєстрованим в реєстрі за № 2108, строк виконання за яким настав 24 жовтня 2020 року, а саме 4 583 456,00 (чотири мільйона п`ятсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, з яких: 2 664 800,00 (два мільйона шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень борг, пеня у розмірі 1 918 656, 00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень, а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у розмірі 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993).

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Однак, ОСОБА_2 звертаючись до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису не надала докази існування заборгованості.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18).

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено: «вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року (справа № 554/6777/17) (провадження № 61-19494св1) вказав, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідачем ОСОБА_2 на надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження направлення нею, як позикодавцем, листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позивачем, як позичальником, такого листа.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення.

Такожвідповідачем ОСОБА_2 на надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту подання нею, як стягувачем, нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості ОСОБА_1 згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Отже, суд дійшов висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом висновку експерта від 03.12.2020 року, проведеного судовим експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Іванової О.В. за № 8/314/СЕ-20, поданий адвокатом позивача. Клопотання обґрунтоване тим, що вказаний висновок експерта було проведено на замовлення адвоката позивача. У позивача ОСОБА_1 станом на час проведення експертизи було арештовано все майно відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Експертиза була платною. Тобто, позивач при накладеному арешті на все його майно мав можливість оплатити вартість експертного висновку, що порушує вимоги Конституції України, статті 3, 78 ЦПК України, оскільки суд не бере до уваги докази, одержані в порушення встановленого порядку.

Згідно з статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

З висновку експерта № 8/314/СЕ-20 від 03.12.2020 вбачається, що експертиза проведена на підставі листа представника ОСОБА_1 адвоката Гринишина Є.В. «для використання у рамках цивільної справи Дергачівського районного суду Харківської області №619/4933/20 за позовом громадянина ОСОБА_1 до громадянки ОСОБА_2 ». Про відповідальність за завідомо неправильний висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 КК України експерт попереджений.

Доказів того, що висновок експерта № 8/314/СЕ-20 від 03.12.2020 одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, відповідачем не доведено та матеріали справи не містять доказів на підтвердження вказаного.

Отже, відсутні правові підстави для визнання недопустимим доказом висновку експерта№ 8/314/СЕ-20 від 03.12.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як суд задовольняє позов повністю, то з відповідача на користь позивача суд стягує розмір судового збору, який був сплачений позивачем під час подачі позову до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з п. 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354, пунктом 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений 30 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 5009, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 4 583 456,00 (чотири мільйона п`ятсот вісімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість) гривень, з яких: 2 664 800,00 (два мільйона шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот) гривень борг, пеня у розмірі 1 918 656, 00 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Тетяна Миколаївна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Тургенєвська, 69, приміщення 10;

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції 21/2, кімната 3-А.

Повне судове рішення складено 03 березня 2021 року.

Суддя Є. А. Болибок