Справа № 628/1104/21
Провадження № 2/628/1080/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 р. Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Коваленко О.А.,

при секретарі Кравцовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в місті Куп`янську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», представник позивача Шевчук Наталія Миколаївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача в квітні 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши наступне.

15.07.2019 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір №8679143, згідно з умовами якого відповідач отримала 6000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 14.08.2019 року. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму, проте, відповідач умови кредитного договору не виконала. 22.10.2019 року між ТОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги № 40-МЛ від 22.10.2019 р., відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 8679143 від 15.07.2019 р. . Станом на 03.11.2020 року сума заборгованості відповідача становить 15215, 32 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5633,80 грн., прострочена заборгованість за процентами - 6764, 62 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 2816, 90 грн. Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості № 19317137/1 від 08.10.2020 р., проте вона була повернута 27.11.2020 року, так як відповідач дане відправлення не отримала. За таких обставин, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», представник позивача Шевчук Наталія Миколаївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено, ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27 серпня 2021 року вказане заочне рішення за заявою ОСОБА_1 скасоване і призначено дану справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Просить винести заочне рішення.

Відповідач, у судові засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, та надала відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, вказавши, що заборгованість за кредитним договором № 8679143 від 15.07.2019 року вже стягується на підставі виконавчого напису № 11092 вчиненого 066 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., який на даний час оскаржується в судовому порядку (справа № 628/663/21). Кредитний договір з позивачем не укладений, відсутні докази на підтвердження видачі кредитних коштів та укладення кредитного договору на умовах, зазначених в позовній заяві, відсотки за користування кредитом були нараховані після закінчення строку кредитування, спірний кредитний договір не підтверджує факт підписання договору позики відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам ЗУ «Про електронний цифровий підпис», а відтак, не підтверджує наявність заборгованості. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, так як заборгованість за кредитним договором № 8679143 від 15 липня 2019 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Міолан» вже стягується на підставі виконавчого напису, який оскаржується в судовому порядку (спарва № 628/628/663/21).

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15.07.2019 року між ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8679143, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 6000 грн., строком на 30 днів, з кінцевим терміном погашення 14.08.2019 р. (а.с. 5-7).

Умовами договору визначено порядок нарахування процентів за користування кредитом 18,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. В разі неповернення позичальником кредиту у встановлений договором термін проценти за користування кредитом з наступного дня починають нараховуватись за підвищеною ставкою у розмірі 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом після спливу строку його повернення та нараховуються протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути припинено Товариством в односторонньому порядку. Пеня нараховується у разі прострочення зобов`язань про кредиту у розмірі 2,00 відсотків від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, але не більше 50 відсотків від загальної суми кредиту, одержаного позичальником за цим договором.

Згідно п. 7.1 Кредитного договору № 8679143 від 15 липня 2019 року цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а прав та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картоквий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Міолан» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошві кошти у розмірі 6000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1334030 від 15.07.2019, проте відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим розрахунком, загальний розмір заборгованості складає 15215, 32 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5633,80 грн., прострочена заборгованість за процентами - 6764, 62 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 2816, 90 грн. (а.с.18).

22.10.2019 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір № 40-МЛ про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Міолан».

08.10.2020 позивач направив відповідачу письмове повідомлення - вимогу по кредитному договору № 8679143, в якому вказано, що позивач набув права вимоги до відповідача і ОСОБА_1 зобов`язана оплатити борг в сумі 15215,32 грн. протягом 7 днів, проте вказана вимога залишилася без реагування (а.с. 19).

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З указаного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позивач надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-повідомлення, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору, що підтвердужється довідкою про ідентифікацію, в якій зазначений одноразовий ідентифікатор, час йог відправки позичальнику ОСОБА_1 (а.с.9).

З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, кредитний договір не був би укладений сторонами, приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Беручи до уваги вказані норми закону, суд приходить до висновку, що договір, укладений між сторонами 15.07.2019 року в електронній формі, що містить електронний підпис позивача та представника Товариства, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами.

Зі змісту Індивідуальної частини оспорюваного договору про надання фінансового кредиту, який наданий позивачем, встановлено, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а позичальник в свою чергу погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису.

На переконання суду, саме відповідач ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку на сайті товариства, підписавши договір з використанням аналогового підпису, оскільки паспортні дані клієнта, зазначені в оспорюваному договорі, повністю відповідають паспортним даним позивача.

Суду не було надано доказів на спростування зазначеного.

За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Крім того, суд не бере до уваги клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, так як заборгованість за кредитним договором № 8679143 від 15 липня 2019 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Міолан» вже стягується на підставі виконавчого напису, який оскаржується в судовому порядку (справа № 628/628/663/21), так як матеріали справи містять копію рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 червня 2021 року, яким визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 06 листопада 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 11092, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 16215, 32 грн. за кредитним договором № 8679143 від 15 липня 2019 року. Рішення набрало законної сили 19 липня 2021 року.

Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення закону вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» суд визнає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх.

Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,128,131,141,259,263-265,284,354 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 549,550,610-612,625,629,1048-1050,1054,1056-1ЦК України,-

УХВАЛИВ:

ПозовТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», представник позивача Шевчук Наталія Миколаївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , п/р НОМЕР_2 в АТ Райффайзен Банк Аваль, заборгованість за кредитним договором № 8679143 від 15 липня 2019 року в розмірі 15215, 32 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті п`ятнадцять гривень тридцять дві копійки ) .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складений 24 грудня 2021 року

Головуючий Коваленко О.А.