СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/231/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Проневич В.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулася у листопаді 2018 до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 17.02.2020 прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком. Відповідною ухвалою суду залучено третьою особою Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації.

В судовому засіданні 02.03.2021 позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення судової-психологічної експертизи на вирішення якої поставити ряд питань викадених у клопотанні на а.с. 227-229, обгрунтовуючи його тим, що така експертиза має значення для вирішення цієї справи, зокрема для визначення чи може дитина висловлювати свою думку щодо визначення місця свого проживання, який вплив батьків на здатність дитини самостійно приймати рішення щодо свого місця проживання, які дитина має дійсні побажання щодо свого місця проживання, тощо. На запитання суду, ОСОБА_3 зазначив, що клопотання про виклик до суду дитини, щоб та виказала свою позицію по її проживанню разом або з батьком або з матір"ю, не буде, щодо необхідності призначення такої експертизи зазначив на таку правову позицію його адвоката та необхідність з"ясувати психічний стан дитини для налагодження питання їх спілкування, впливу на неї матері, тощо.

Сторона позивача за первісним позовом заперечувала проти такої експертизи, вказуючи на те, що відповідач по суті говорить про своє право на спілкування та виховання дитини, тоді як зустрічний позов стосується визначення місця поживання дитини. Зазначив представник позивача і те, що заявлені в експертизі питання належним чином не обгрунтовано, до предмету доказування не входять.

Вислухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (ч.1 ст. 103 ЦПК України).

Отже, згідно ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. В даному випадку питання стосується дитини якій наразі 12 років, а тому думка такої може враховуватися судом, тоді як відповідач за первісним позовом, заявляючи клопотаня про призначення судової-психологічної експертизи, на запитання суду відповів, що не хоче та відповідно відсутні клопотання про виклик до суду доньки аби заслухати її думку з приводу заявленого спору у суді як первісного так і зустрічного, з огляду на що заявлене клопотання про призначення судової-психологічної експертизи задоволенню не підлягає, оскільки в такому заявлені питання про можливість дитини висловити свою позицію щодо її проживання, коли така можливість існує в силу ч.2 ст. 160 СК України. Інші заявлені у клопотанні питання належним чином обгрунтовані не були, тому також не вбачається за необхідне у їх поставленні перед експертом. Суд враховує в даному випадку, що докази мають відповідати предмету доказуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 77, 130 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_6 про призначення судової-психологічної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду

Повний текст ухвали виготовлено 02.03.2021 року.

Суддя: Коваль О.А.