УХВАЛА

23 грудня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків. Позов заявлено з підстав протиправних дій відповідача. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні та моральні збитки у розмірі 319668,51 грн..

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді, в якій зазначено, що він вважає, що суддя Калмикова Ю.О. не може брати участь в розгляді справи та підлягає відводу, оскільки вона не відкрила цю справу за кримінальним порушенням, скоєним ОСОБА_2 , за ознаками злочину за ст. 384 КК України (введення в оману суду або іншого уповноваженого органу), але, намагаючись приховати злочин проти правосуддя, відкрила справу лише за його вимогою відшкодування моральних та матеріальних збитків і ці діяння свідчать про наступне.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді Калмикової Ю.О., суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Заява про відвід судді подана в строки, передбачені ЦПК України.

Частиною 1ст. 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з частиною 1 п. 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, серед іншого є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Так, на підставі ухвали Лисичаеського міського суду Луганської обалсті заяву позивача ОСОБА_3 про відвід судді Калмикової Ю.О. визнано необгрунтованою.

Відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру (рішення ЄС від 01.10.1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15.12.2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» та інші).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції та ст. 2, ч. 1 ст. 8 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування, практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення усправі «Кастіяло Альгар» проти Іспанії» від28 жовтня 1998 року, п.45).

Слід зауважити, що право позивача на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяв про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Суд вважає, що ті обставини, які зазначені у заяві свідчать про виникнення у ОСОБА_3 сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді справи, внаслідок чого, з метою захисту права позивача на справедливий суд, вважає за доцільне заявлений відвід задовольнити.

З огляду на викладене, справу передати канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Калмикової Ю.О. задовольнити.

Справу №415/4656/19 передати для подальшого автоматизованого розподілу в загальному порядку, відповідно до ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. О. Калмикова