Справа № 172/3/21
Провадження № 2/172/160/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2021 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17 січня 2018 року о 09:00 год. на 82 км а/ш Дніпропетровськ-Мелітополь водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем RENAULT CLIO держномер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та стану дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля та виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем LEXUS GX470 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії отримали тілесні ушкодження, тобто ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Факт отримання механічних пошкоджень підтверджується протоколом огляду місця ДТП від 17.01.2018 року, в якому слідчим Васильківського ВП СВП Сараною І.В. зафіксовано про пошкодження лівої частини автомобіля LEXUS GX470.

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 12.04.2018 року.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобілю RENAULT CLIO держномер НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» і згідно з полісом № АМ/2103623 страхова компанія виплачує за шкоду заподіяну майну 100000,00 грн., розмір франшизи 2000,00 грн.

22.02.2018 року позивачка надала до страхової компанії повідомлення про ДТП, заяву про страхове відшкодування, а також на вимогу представника ПрАТ «СК «Юнівес» схему ДТП, довідку ДАІ, особисті пояснення про обставини ДТП, копію паспортів та кодів ІПН власника ТЗ та водія, який керував автомобілем в момент ДТП, копію водійського посвідчення, копію протоколу ДПС, копію полісу АК/75555299 та АМ/2103623.

14.03.2018 року позивачем укладено договір № 14/03-18ФЛ на проведення оцінки колісного ТЗ та 16.05.2018 року отримано звіт № 19-03-18В, згідно з висновком якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля LEXUS GX470, пошкодженого внаслідок ДТП складає 167629,99 грн.

З урахуванням висновку про оцінку ТЗ 15.06.2018 року від ПрАТ «СК «Юнівес» на особистий картковий рахунок позивача надійшло 63153,67 грн., а після тривалого листування зі страховою компанією позивача повідомлено про прийняте рішення щодо виплати суми в розмірі 92000,00 грн.

На виконання прийнятого рішення між позивачем та ПрАТ «СК «Юнівес» 08.12.2020 року укладено угоду про виплату страхового відшкодування № ГО-11392/ЗП щодо доплати 28846,33 грн., яка станом до 31.12.2020 року має бути виплачена.

Таким чином, ПрАТ «СК «Юнівес» має перед позивачем погоджене невиконане грошове зобов`язання у розмірі 28846,33 грн. станом до 31.12.2020 року.

Враховуючи, що сума матеріальної шкоди нанесена позивачу в результаті ДТП перевищує суму забезпечену страховим відшкодуванням, то вважає, що різниця повинна бути погашена зі сторони винуватця ОСОБА_2 .

Сума матеріального збитку, яка підлягає стягненню з відповідача становить 79529,99 грн. та складається з такого: 75629,99 грн. - різниця між сумою встановленого матеріального збитку та сумою погашення за рахунок страхового відшкодування; 1600,00 грн. - вартість розрахунку збитків по автомобілю, сплачена позивачем ФОП ОСОБА_4 ; 2300,00 грн. - вартість послуг евакуатора.

Крім того, вважає за необхідне стягнути з відповідача за період з 19.08.2018 по 17.12.2020 року інфляційні втрати в сумі 10505,78 грн. та 3 % річних в сумі 6164,29 грн.

Також, просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду завдану ДТП в розмірі 50000,00 грн., оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля знаходився чоловік позивача ОСОБА_3 , які отримав тілесні ушкодження в результаті ДТП, але останній не міг здійснювати повноцінне лікування, оскільки позивачка перебувала на 2 місяці вагітності, а старшій дитині не виповнилося ще трьох років. Це спричинило виникнення пригніченого стану, емоційних страждань, проблем в сім`ї на підставі того, що через відсутність автомобіля деякі заплановані раніше сімейні справи взагалі довелося скасувати, почалося нецільове використання сімейного бюджету у зв`язку з ремонтом автомобілю, що також призвело до розладу стосунків між членами сім`ї.

Ухвалою судді від 15.01.2021 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, додав до заяви рецензію на звіт № 19-03-18В від 16.05.2018 року про оцінку колісного транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП за те, що 17 січня 2018 року о 09:00 год. на 82 км а/ш Дніпропетровськ-Мелітополь водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем RENAULT CLIO держномер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки та стану дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням автомобіля та виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем LEXUS GX470 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії отримали тілесні ушкодження. Постанова набрала законної сили 12.04.2018 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із зазначеними положеннями ЦПК України, вищевказані обставини - факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, що визначені постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02.04.2021 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Згідно зі звітом № 19-03-18В від 16.05.2018 року про оцінку колісного транспортного засобу, виконаного на підставі договору № 14/03-2018ФЛ укладеного між ПП «Якименко РМ.» та ОСОБА_1 , спеціаліст ОСОБА_5 провів дослідження автомобіля LEXUS GX470 номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, з метою визначення вартості матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля.

Відповідно до висновків оцінювача вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля LEXUS GX470 номерний знак НОМЕР_2 , який отримав пошкодження в результаті ДТП становить 167629,99 грн. До звіту додано ремонтну калькуляцію, аркуш перевірки даних та наведена формула, за якою визначена вартість відновлюваного ремонту.

У протоколі огляду транспортного засобу від 19.03.2018 року, який склав оцінювач ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , міститься опис пошкоджень автомобіля.

Відповідачем надано рецензію на звіт № 19-03-18В від 16.05.2018 року про оцінку колісного транспортного засобу, виконану Експертно-консалтинговою фірмою «Рейтинг», згідно із загальним висновком якої вказаний звіт класифікується за ознакою абзацу 4 пункту 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.90.2003 року № 1440: «звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків».

З висновків рецензії на звіт № 19-03-18В від 16.05.2018 року видно, що:

- до зазначеного звіту долучені протоколи огляду колісно-транспортного засобу від 19.03.2018 року, які складені відповідно до вимог, але не надані підтвердження від спеціалізованої організації (сервісного центру з обслуговування КТЗ марки LEXUS GX470) по пошкодженням вказаним у протоколах;

- ремонтна калькуляція виконана станом на 14.05.2018 року, при цьому дата оцінки вказана у звіті 17.01.2018 року, в програмному продукті «AUDATEX», що є рекомендованим відповідною Методикою, курс валют НБУ на 17.01.2018 року: 1 $ = 28,6526 грн., 1 € = 35,0421 грн. (титульний лист сторінка 1), в калькуляції курс € вказано 31,111 станом на 14.05.2018 року, а ціни на запчастини вказано станом на 26.03.2018 року, також в калькуляції оцінювач вносив зміни вартості запасних частин, починаючи з «Кріплення радіатора КД 0073» та закінчуючи «Дефлектором капоту КД 1000», про що свідчить примітка «*», де вносились зміни до програмного продукту (додатки, сторінки не вказані, калькуляція сторінки 4,5);

- оцінювач не надав інформацію з джерел цін вартості аналогічних КТЗ LEXUS GX470, 2005 року випуску при розрахунку ринкової вартості КТЗ, що доводить недостатній рівень збору вихідних даних та цінової інформації;

- оцінювач не надав інформацію з джерел цін вартості запасних частин, що доводить недостатній рівень збору вихідних даних та цінової інформації;

- оцінювач не дослідив ринок вартості запасних частин, внесених у калькуляцію та не відобразив необхідні аналоги у звіті;

- відсутня копія кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 15.04.2004 року МФ № 1098, видане Фондом Державного майна України та Українським центром після аварійного захисту «Експерт-Сервіс».

15.06.2018 року на картковий рахунок позивачки ОСОБА_1 ПрАТ «СК «Ювеніс» здійснено страхове відшкодування в сумі 63153,67 грн.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не обґрунтував належнимчином суму матеріальної шкоди, оскільки до позову додано звіт про оцінку, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тоум відсутні підстави для стягнення матеріальної шкоди з відповідача.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтями 16, 23, 1167 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п. 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що позивачем не доведено факт моральних страждань та заподіяння моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17 січня 2018 року, а переживання, які відчула позивачка внаслідок ДТП не спричинили тяжких душевних страждань.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Разом з тим позивач поніс витрати, пов`язані з необхідністю скористатися послугами евакуатора в сумі 2300 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати за подання позивачем позову до суду в розмірі пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1187 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2300 (дві тисячі триста) гривень 00 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк