Провадження № 2/761/900/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Мехеди А.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом виселенняу якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову просив суд наступне: усунути перешкоди, ОСОБА_4 як власнику квартири АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 , в даний час є законним власником квартири АДРЕСА_1 , згідно до Свідоцтва про право власності, видане приватним нотаріусом Васильченко Олегом Анатолійовичем 04.04.2019 року та витягом про державну реєстрацію, що підтверджує його державну реєстрацію. 13.03.2019 року за результатами проведення ДП "Сетам" електронних торгів з реалізації лоту № 332215, предметом якого була двокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 , позивач придбав у власність вказану квартиру. На підставі виданих ДП "Сетам" документів, 04 квітня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Василенко Олегом Анатолійовичем було видано позивачу свідоцтво про придбання квартири з електронних торгів, зареєстровано у реєстрі № 2724 та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказана обставина стверджується копією Протоколу № 392519 про проведення електронних торгів. Зазначає, що після того, як вказана квартира була у визначений законом порядок оформлена та зареєстрована за ОСОБА_4 на зв`язок з ним вийшла Відповідачка по справі - ОСОБА_2 та пояснила, що вона є колишня власниця даної квартири, та оскільки в даній квартирі є багато її особистих речей, вона попросила місяць для того, щоб вона могла належним чином зпакувати свої речі та перевезти їх в інше місце та добровільно звільнити вказану квартиру. ОСОБА_4 разом із своєю дружиною, ОСОБА_5 погодились з Відповідачкою та надали їй місяць часу для того, щоб вона могла належним чином вивезти всі речі з їх квартири та залишити її добровільно. Однак, за твердженнями позивача, Відповідачка по справі ОСОБА_2 через місяць відмовилась добровільно виїжджати з даної квартири та на всі спроби Позивача попасти в його власність чинить йому перешкоди. ОСОБА_2 до даного часу не надає можливості законному власнику разом із своєю сім`єю користуватись та розпоряджатись, як це передбачено законодавством, належним їх майном. ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 крім даної квартири жодного іншого зареєстрованого майна на праві власності не мають. У зв`язку з наведеним звурнулися з відповідним позовом до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків.

26 вересня 2019 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

11 грудня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту зазначеного відзиву вбачається, що представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи із того, що реєстрація права власності на квартиру за Позивачем була здійснена на підставі свідоцтва від 04.04.2019 р., виданого відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 47 Закону України «Про іпотеку» на підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки від 19.03.2019 р., тобто, ОСОБА_4 придбав дане майно на прилюдних торгах відповідно до протоколу №392519 прилюдних торгів з реалізації нерухомого арештованого майна від 13.03.2019 р.

Зазначає, що наразі в судовому порядку оскаржуються електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (лот №332215). а саме: належної ОСОБА_2 на праві власності квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . що були проведені 13.03.2019 року Державним підприємством «СЕТАМ», а також протокол проведення даних електронних торгів. На підтвердження наведених тверджень зазначає, що 23.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено Кредитний договір № 400/16/07-ПІ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 140 000,00 доларів США зі сплатою 12,25 % річних тв строком кредитування до 22.03.2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 23.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено Іпотечний договір № 26/1-13, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку банку, квартиру АДРЕСА_1 та належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 08.02.2002 року за № 15-31. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., яким 09.10.2018 року було видано виконавчий напис за реєстровим номером 14655 про стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ «Укрсоцбанк» суми боргу у розмірі 1 779 184 грн. 04 коп. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 , та є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 26/1-13 від 23.03.2007 року. При цьому, в межах виконавчого провадження № 57395584, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним A.B. з примусового виконання вказаного виконавчого напису, ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна -предмету іпотеки: двокімнатної квартира АДРЕСА_4 , за лотом № 332215 (уцінений лот № 324070). Торги відбулися 13.03.2019 року з визначенням переможця - ОСОБА_4 , який запропонував за лот 1 268 160 грн. 00 коп., про що було складено протокол № 369807.

06 лютого 2020 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача у справі. Зі змісту вказаних пояснень вбачається, що представник відповідача звертає увагу суду на те, що квартира АДРЕСА_1 була єдиним нерухомим майном у власності Відповідача. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 31.01.2020 р. за параметрами пошуку - РНОКПП фізичної особи - ОСОБА_2 не має у власності іншого нерухомого майна.

Крім того, згідно доданої до позовної заяви (в порядку ст. 49 ІІПК України) Інформаційної довідки №192197380 віл 09.12.2019 р. у власності ОСОБА_8 (дружини Позивача) знаходиться 1/3 частки квартири АДРЕСА_5 , хоча у даній заяві стверджується, що крім спірної квартири - іншого нерухомого майна у власності Позивач та його дружини немає. Також зауважує, що квартира АДРЕСА_1 єдине місце проживання двох неповнолітніх синів ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Право користування спірною квартирою неповнолітні діти Відповідача набули ще 04.03.2008 року. Таким чином, на переконання представника відповідача, дії ОСОБА_2 є правомірними законними діями, які полягають у законному праві Відповідача на судовий захист свого порушеного права, яке гарантується міжнародними актами та Конституцією України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті.

27 жовтня 2020 року відповідачем у справі на адресу суду було подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Протокольною ухвалою від 10 листопада 2020 року було відмовлено у задоволені зазначеного клопотання. Відмова у задоволенні клопотання була вмотивована тим, що станом на момент надходження даної заяви у справі вже було закрито підготовче провадження, про що відповідач була обізнана, оскільки під час закриття підготовчого провадження у судовому засіданні був присутній представник - ОСОБА_3 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Відповідач з своїм представником у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували у повному обсязі, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив.

За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи і це не оспорювалось сторонами, 13.03.2019 року за результатами проведення ДП "Сетам" електронних торгів з реалізації лоту № 332215, предметом якого була двокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 , придбав у власність вказану квартиру.

На підставі виданих ДП "Сетам" документів, 04 квітня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Василенко Олегом Анатолійовичем було видано позивачу свідоцтво про придбання квартири з електронних торгів, зареєстровано у реєстрі № 2724 та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказана обставина підтверджується копією Протоколу № 392519 про проведення електронних торгів.

Після зазначених обставин, на зв`язок з позивачем вийшла Відповідачка по справі - ОСОБА_2 та пояснила, що вона є колишня власниця даної квартири, та оскільки в даній квартирі є багато її особистих речей, вона попросила місяць для того, щоб вона могла належним чином зпакувати свої речі та перевезти їх в інше місце та добровільно звільнити вказану квартиру.

У зв`язку з тим, що Відповідачка по справі не виїхала з даної квартири, Позивач в липні 2019 року звернувся через свого представника до начальника Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві з відповідним листом, щоб йому забезпечили представника поліції під час примусового входження в приміщення квартири. Вказана обставина підтверджується копією звернення представника ОСОБА_4 від 02.07.2019 за № 25.

Наприкінці липня 2019 року разом з працівниками поліції спробував потрапити до належного йому майна, проте така спроба була не успішною, оскільки ОСОБА_2 не допустила в квартиру, а ні ОСОБА_4 , а ні працівників поліції. Вказана обставина підтверджується відповіддю на адвокатський запит, щодо виїзду патрульної поліції за викликом ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 .

В свою чергу відповідач зі своїм представником в обгрунтування відмови у задоволенні позовних вимог зазначають, що реєстрація права власності на квартиру за Позивачем була здійснена на підставі свідоцтва від 04.04.2019 р., виданого відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 47 Закону України «Про іпотеку» на підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки від 19.03.2019 р., тобто, ОСОБА_4 придбав дане майно на прилюдних торгах відповідно до протоколу №392519 прилюдних торгів з реалізації нерухомого арештованого майна від 13.03.2019 р.

Було встановлено, що на момент розгляду справи у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа №761/13672/19 за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного A.B., третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації їм. Київ, ПРО визнання недійсними електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів (суддя ОСОБА_11 ).

ОСОБА_2 пояснила суду, що 23.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено Кредитний договір № 400/16/07-ПІ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 140 000,00 доларів США зі сплатою 12,25 % річних тв строком кредитування до 22.03.2022 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 23.03.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено Іпотечний договір № 26/1-13, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку банку, квартиру АДРЕСА_1 та належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори 08.02.2002 року за № 15-31.

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., яким 09.10.2018 року було видано виконавчий напис за реєстровим номером 14655 про стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ «Укрсоцбанк» суми боргу у розмірі 1 779 184 грн. 04 коп. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 , та є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 26/1-13 від 23.03.2007 року.

При цьому, в межах виконавчого провадження № 57395584, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Пишним A.B. з примусового виконання вказаного виконавчого напису, ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна -предмету іпотеки: двокімнатної квартира АДРЕСА_4 , за лотом № 332215 (уцінений лот № 324070).

Торги відбулися 13.03.2019 року з визначенням переможця - ОСОБА_4 , який запропонував за лот 1 268 160 грн. 00 коп., про що було складено протокол № 369807.

Щодо наведеного судом було встановлено, що у судовому засіданні яке відбулося 19 січня 2021 року, представником позивача - ОСОБА_1 було надано копії Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року (справа №761/13672/19), зі змісту якого вбачається, що в задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного А.В., треті особи: Служба в справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про визнання недійсним електронних торгів та протоколу електронних торгів - було відмовлено.

Щодо позовних вимог в частині усунення перешкод, ОСОБА_4 , як власнику квартири АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 , суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, і не оспорювалось сторонами, що 13.03.2019 року за результатами проведення ДП "Сетам" електронних торгів з реалізації лоту № 332215, предметом якого була двокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_2 .

На підставі виданих ДП "Сетам" документів, 04 квітня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Василенко Олегом Анатолійовичем було видано позивачу свідоцтво про придбання квартири з електронних торгів, зареєстровано у реєстрі № 2724 та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказана обставина також підтверджується копією Протоколу № 392519 про проведення електронних торгів.

Відтак позивачем було вжито всіх належних та допустимих заходів щодо купівлі зазначеного нерухомого майна, також суд звертає увагу, що відповідачем не було надано доказів на спростування зазначених обставин.

Суд не приймає до увагу твердження відповідача про визнання недійсним електронних торгів та протоколу електронних торгів, оскільки зазначені обставини були предметом розгляду іншої цивільної справи, у якій наявне рішення від 23 жовтня 2020 року (справа №761/13672/19), зі змісту якого вбачається, що в задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного А.В., треті особи: Служба в справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про визнання недійсним електронних торгів та протоколу електронних торгів - було відмовлено.

Таким чином, Відповідачка зайняла житлове приміщення незаконно, не маючи на це відповідних правових підстав.

Згідно із Правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена у справі №6-709цс16: «Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частинубудинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час».

Окрім того, норми статей 15,16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведе свідчить про те, що позивач, як власник житла, має право на реалізацію свого права власності, оскільки колишні власники житла в силу закону втратили право користування житлом.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР). У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Отже, як було встановлено, вказана квартира АДРЕСА_1 була предметом іпотеки та була придбана Позивачем на законних підставах при проведенні електронного аукціону.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

У ч. 2 цієї статті вказано, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог в частині усунення перешкоди, ОСОБА_4 як власнику квартири АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 , оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правових підстав володіння, користування, квартирою АДРЕСА_1

Щодо судових витрат суд дійшов до наступних висновків.

Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, понесені останнім.

На підставі ст.ст. 15, 16, 319, 321, 346, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 19, 110, 116, 156 ЖК УРСР, Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про іпотеку», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, керуючись, ст. ст. 12,13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 88, 141, 223, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280-282, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування житловим приміщенням шляхом виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди, ОСОБА_4 як власнику квартири АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_4 , адреса місця проживання - АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

Повний текст рішення складений 18 лютого 2021 року.

Суддя: