Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 березня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - Миколаєнко Т.А.,

за участі секретаря судового засідання - Хандусь І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що правовстановлюючий документ - трудова книжка, заведена 05 червня 1970 року, заповнена на ім`я ОСОБА_2 , 1953 року народження, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Указані вимоги обґрунтовувала тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11 вересня 2020 року звернулася до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи за період з 1969 року по 1972 рік та з 1986 року по 1987 рік, набутого до призначення пенсії, оскільки такий стаж не було зараховано на момент призначення пенсії, так як він не був зазначений у трудовій книжці від 15 травня 1972 року, на підставі якої призначалася пенсія. До зазначеної заяви заявниця надала іншу наявну в неї трудову книжку від 05 червня 1970 року, в якій цей стаж було вказано. Проте ГУ ПФУ в Черкаській області листом від 18 вересня 2020 року відмовило в зарахуванні стажу та перерахунку пенсії, так як було виявлено, що на титульному аркуші трудової книжки від 05 червня 1970 року невірно зазначено дату народження заявниці, а саме: замість «1954 року» вказано «1953 рік», а також встановлено відсутність підпису власника трудової книжки. Крім того, було з`ясовано, що дати наказів у записі № 4 про звільнення з обласної контори громадського харчування та в записі № 9 про прийняття на роботу в ПМК м. Черкаси містять неточності та виправлення. Враховуючи вказані обставини, заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 28 січня 2021 року справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 01 березня 2021 року.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення слухання справи, у судове засідання не з`явилися.

Заявниця ОСОБА_1 та представник заявниці - адвокат Ткач В.В. скерували до суду спільну письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, у якій заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - Петраківська В. подала суду письмові пояснення, у яких просила провести розгляд справи без її участі, зазначила, що дійсно під час проведення перевірки документів, поданих ОСОБА_1 , були виявлені наступні розбіжності: на титульному аркуші трудової книжки невірно зазначено дату народження заявниці: замість «1954 року» вказано «1953 рік», а також встановлено відсутність підпису власника трудової книжки. Крім того, було з`ясовано, що дати наказів у записі № 4 про звільнення та в записі № 9 про прийняття на роботу містять неточності та виправлення. При прийнятті рішення поклалась на розсуд суду.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За вказаних обставин, враховуючи належне повідомлення всіх осіб, які беруть участь у справі, про дату, час та місце проведення розгляду справи, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності осіб, які не з`явились, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Беручи до уваги думки учасників справи, викладені ними у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 від 23 січня 1954 року та паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Черкаським РВ УМВС України в Черкаській області 03 березня 2001 року (а.с. 5, 11 ).

Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2 від 27 серпня 2020 року вбачається, що 09 лютого 1974 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , після чого змінила своє прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » /а.с. 10/.

З копії трудової книжки, виданої 05 червня 1970 року, встановлено, що даний документ заповнено російською мовою та видано на ім`я ОСОБА_2 (російською мовою - « ОСОБА_1 »), 1953 року народження /а.с. 8-9/.

Відтак, суд констатує, що дата народження власника трудової книжки, виданої 05 червня 1970 року на ім`я ОСОБА_2 (російською мовою - « ОСОБА_1 »), зазначена у ній як «1953 року народження», не збігається з датою народження заявниці, вказаною як « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у її паспорті та свідоцтві про народження.

Заявниця зазначає, що описка в даті її народження, яка має місце в оригіналі трудової книжки від 05 червня 1970 року, була зроблена із невідомих для неї причин особою, відповідальною за ведення трудових книжок, однак з цих підстав їй відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

До фактів, що мають юридичне значення, пункт 6 частини 1 статті 315 ЦПК України відносить встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Оцінивши усі наявні докази у справі, суд дійшов висновку про те, що дата народження власника трудової книжки, виданої 05 червня 1970 року на ім`я ОСОБА_2 (російською мовою - « ОСОБА_1 »), зазначена у ній як «1953 року народження», не збігається з датою народження заявниці, вказаною як « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у її паспорті та свідоцтві про народження, і є технічною помилкою, замість правильного «1954 року народження».

З аналізу вищевикладеного вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення прав заявниці на перерахунок пенсії.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення належності правовстановлюючого документу особі, час народження якої, що зазначений в документі, не збігається з часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документу в судовому порядку.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження і заява підлягає задоволенню.

Під час розгляду даної заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа спору про право виявлено не було.

Згідно з частиною 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995, статтями 76-81, 89, 95, 223, 229, 258, 259, 263-265, 273, 294, 315 - 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити факт належності заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки, заповненої російською мовою та виданої на ім`я ОСОБА_2 (російською мовою - « ОСОБА_1 »), 1953 року народження.

При ухваленні судом рішення судові витрати заявниці ОСОБА_1 не відшкодовуються.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Черкаський районний суд Черкаської області.

Сторони:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, місце знаходження: вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область; .

Суддя: Т. А. Миколаєнко