КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/88/2021
справа № 753/7186/19
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі:
Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.
Суддів: Соколової В.В.
При секретарі Дроздовій Ж.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перерозподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
У С Т А Н О В И Л А :
У квітні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , у якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня пред`явлення до суду позову, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання позивача в розмірі 10 000 грн. щомісяця до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.
ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 16,67 % всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина ОСОБА_4 з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2019 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання до досягення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років в розмірі 1/8 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 03.04.2019 і до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12500 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, 30.10.2020 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісних позовних вимог відмовити повністю, зустрічну позовну заяву повністю задовольнити.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року залишено без змін.

29 січня 2021 року представник ОСОБА_2 подав до суду заяву про перерозподіл судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, понесені ОСОБА_2 по сплаті послуг за правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги в розмірі 5500 грн., а саме підготовка відзиву на апеляційну скаргу та доповнення до скарги - 4000 грн., представництво та захист інтересів в суді - 1500 грн., при цьому зазначив, що сплата послуг на правничу допомогу підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 01 від 28.01.2021 року, актом № 02 про сплату за надання правничої допомоги від 28.01.2021 року.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав заяву у суді апеляційної інстанції та просив її задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів заяви, колегія суддів прийшла до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2020 року залишено без змін (Том ІІ, а.с. 237-241).

У разі відмови в позові інші судові витрати покладаються на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

За приписами підпункту в) пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв?язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Київським апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати, як то передбачено положеннями ст. 141 ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про перерозподіл судових витрат, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просив покласти судові витрати, понесені ОСОБА_2 по сплаті послуг за правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги в розмірі 5500 грн., на ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов?язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з?ясувати склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов?язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов?язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Як убачається із матеріалів справи, між адвокатом Ткач В.Д. та ОСОБА_2 02 квітня 2019 року був укладений договір № 02-04/2019 про надання правничої допомоги.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 01 від 28.01.2021 року та актом № 02 про сплату за надання правничої допомоги від 28.01.2021 року витрати ОСОБА_2 на правничу допомогу при розгляді апеляційної скарги склали 5500 грн., а саме підготовка відзиву на апеляційну скаргу та доповнення до скарги - 4000 грн., представництво та захист інтересів в суді - 1500 грн.

Як зазначалось вище, згідно із ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Також, за приписами п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи належать витрати пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Жодних вмотивованих клопотань, щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу від позивача не надходило. При цьому відповідачем дотримано передбачені приписи ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Враховуючи викладене, ту обставину, що заявником доведено надання йому професійної правничої допомоги адвокатом Ткач В.Д. в суді апеляційної інстанції, а також здійснення оплати за надану правничу допомогу, та враховуючи, що ця сума є співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом послугами, які вимагали значного обсягу юридичної роботи, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перерозподіл судових витрат задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн (п`ять тисяч п?ятсот гривень).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 2 березня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: