ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 640/5113/17

провадження № 22-ц/818/5550/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Жадан А.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 ,

представник ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 представника ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2021 року в складі судді Ляха М.Ю.,

у с т а н о в и в :

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача відновити будівлі та майно у відповідності до плану домоволодіння 1988 року.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власницею 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 03 грудня 1988 року VIII Харківською державною нотаріальною конторою.

Власницею іншої частини вказаного домоволодіння була ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцем першої черги після її смерті є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , між якими на даний час існує спір з приводу визначення часток у спадковому майні.

Зазначає, що ОСОБА_2 самовільно здійснив перебудову даного домоволодіння та в 2016 році обмежив їй доступ до житла.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила задовольнити її позов.

02 лютого 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали до суду клопотання про призначення у даній цивільній справі судової будівельно технічної експертизи.

Клопотання мотивоване тим, що для визначення технічного стану будівель та споруд, що знаходяться у власності позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого восьмою Харківською державною нотаріальною конторою від 03 грудня 1988 року № 4-2554 та технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 , з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання в будівельно технічній галузі. На вирішення експертів просила поставити питання:

- Які будівлі та споруди, що існували на земельній ділянці по АДРЕСА_1 станом на 30 серпня 2007 року були зруйновані?

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23 березня 2021 року, уточненою ухвалою цього ж суду від 06 квітня 2021 року про виправлення описки, в задоволенні клопотання ОСОБА_4 представника ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі відмовлено. Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено. Призначено у цивільній справі № 640/5113/17 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з попередженням експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. На вирішення експертизи поставлено питання: «Які будівлі та споруди, що існували на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , станом на 30 серпня 2007 року були зруйновані?». В розпорядження експертів направлено матеріали цивільної справи № 640/5113/17. Витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи покладено на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Провадження у цивільній справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з метою всебічного, повного та неупередженого судового розгляду, приймаючи до уваги, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні фактичні обставини неможливо, суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання позивача та третьої особи про призначення у цивільній справі судової будівельно-технічної експертизи.

20 травня 2021 року ОСОБА_4 представник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про призначення судової будівельно-технічної експертизи та задоволення клопотання ОСОБА_4 представника ОСОБА_2 про зупинення провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не зазначено жодної підстави для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Проведення такої експертизи не буде предметом доказування по даній справі, оскільки поставлене питання не відносяться до компетенції експертів, які проводять судову будівельно технічну експертизу.

25 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до частин першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Частиною першою статті 105 ЦПК України встановлено вичерпний перелік обов`язкового призначення експертизи судом за клопотанням хоча б однієї із сторін, а саме - якщо у справі необхідно встановити характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 відновити будови та майно у відповідності до плану домоволодіння 1988 року.

Заявляючи клопотання про призначення у справі будівельно - технічної експертизи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посилалися на те, що дана інформація потрібна для визначення технічного стану будівель та споруд, тому призначення експертизи має вирішальне значення для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи та дослідження обґрунтованості їх вимог.

Задовольняючи клопотання позивача, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що дані, про те, які саме будівлі та споруди існували на земельній ділянці по АДРЕСА_1 станом на 30 серпня 2007 року були зруйновані, не є предметом позову.

При цьому, матеріали справи містять копію технічного паспорту, виготовленого станом на 30 серпня 2007 року, який містить перелік споруд ,що були розташовані на земельній ділянці.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, вирішення даного спору не пов`язане з необхідністю призначення по справу судово будівельної експертизи.

За таких обставин призначення по справі будівельно-технічної експертизи не сприятиме реалізації завдань цивільного судочинства, оскільки виходячи з підстав і предмету позову висновки такої експертизи в контексті спірних відносин не матимуть правового значення.

Крім того, статтями 251, 252 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Відповідно до імперативних приписів частини третьої статті 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Отже, призначення експертизи не входить до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 вказано, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушує право сторін на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції в частині призначення експертизи у справі підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про призначення судової будівельно технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376 п.п. 1,4 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2021 року в частині призначення експертизи у справі скасувати та ухвалити нову постанову.

Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про призначення по справі будівельно-технічної експертизи залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 грудня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді - О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина