Провадження №2-о/756/874/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Слуцького О.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.09.2000 між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Подружнє життя не склалося. Примирення між ними не можливе. Між сторонами повністю узгоджені питання про проживання дитини та сплати аліментів, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 28.10.2021. Просять розірвати шлюб між ними.

Ухвалою суду від 08.11.2021 відкрито окреме провадження у справі.

Заявники подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їхньої участі, вимоги заяви підтримують, просять задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи 30.09.2000 між заявниками укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1162 (а.с. 4).

Від шлюбу у заявників народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) (а.с. 7).

У відповідності до положень статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

28.10.2021 між заявниками укладено договір про визначення умов утримання дітей та визначення місця проживання малолітньої дитини та участі батьків у її вихованні, в якому вони визначили місце проживання дитини з матір`ю та встановили порядок та розмір сплати аліментів. Договір укладено у письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Більшиною С.О. 28.10.2021 за №1477 (а.с. 5-6).

Судом встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися, сім`я розпалась через втрату взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 зазначено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення заявників про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких вони наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими та суперечитимуть інтересам подружжя, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому заява підлягає задоволенню.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу - задовольнити;

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30.09.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1162 - розірвати;

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Банасько