Ухвала

24 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 753/23075/16-ц

провадження № 61-20473ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Хоменком Віталієм Олексійовичем , на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та за зустрічним позов публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стрельченко Олени Володимирівни, ОСОБА_1 , державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про визнання протиправними дій приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування нотаріальної дії, свідоцтва про право власності на нерухоме майно й визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

15 грудня 2021 рокупредставник ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Представник заявника у касаційній скарзі стверджує, що 07 грудня 2021 року Київським апеляційним судом було винесено постанову за результатом розгляду апеляційних скарг публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») та товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капітал Джірінг» (далі - ТОВ «ФК «Капітал Джірінг»).

Відповідно до даних офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 753/23075/16-ц наявна інформація щодо ухвалення 01 березня 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва рішення про задоволення первісного позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та про відмову у задоволенні зустрічного позову ПАТ «Фідобанк» про визнання протиправними дій приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування нотаріальної дії, свідоцтва про право власності на нерухоме майно й визнання права власності на нерухоме майно.

Поряд з цим інформація стосовно винесення апеляційним судом постанови від 07 грудня 2021 року у справі № 753/23075/16-ц у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня.

Таким чином, станом на дату подання заявником касаційної скарги неможливо достовірно встановити, чи переглядалось в апеляційному порядку рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року та відповідно чи виникло у ОСОБА_1 право на касаційне оскарження зазначеного судового рішення.

Ураховуючи викладене, заявнику на підтвердження того, що рішення суду першої інстанції переглядалось в апеляційному порядку, слід надати суду належним чином засвідчену копію постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року.

Також відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Представник заявника одночасно з поданням касаційної скарги подав клопотання про зменшення розміру судового збору для забезпечення доступу до правосуддя та дотримання верховенства права, у якому просив зменшити розмір судового збору до суми 22 700, 00 грн, долучив до касаційної скарги квитанцію про сплату судового збору у розмірі 22 700, 00 грн.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені представником заявника доводи не є беззаперечними доказами, які підтверджують відсутність у заявника можливості сплатити судовий збір, та не дають змоги в повній мірі оцінити його майновий стан, а тому у задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Хоменка В. О. про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У разі якщо у касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само із урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року в частині оскарження як первісного, так і зустрічного позовів.

До касаційної скарги заявником долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 22 700, 00 грн.

З первісним позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселенняОСОБА_1 звернувся у грудні 2016року.

Із зустрічними позовними вимогами ПАТ «Фідобанк» про визнання протиправними дій приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування нотаріальної дії, свідоцтва про право власності на нерухоме майно й визнання права власності на нерухоме майно звернулося у 2017 році.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з первісним позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає 1 378, 00 грн.

Ураховуючи позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 , а також вимоги касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження вимоги немайнового характеру за первісним позовом становить 1 102, 40 грн (1 378, 00 грн * 0,4 * 1 * 200%).

Позивачем за зустрічним позовом ПАТ «Фідобанк» у зустрічній позовній заяві фактично заявляється три вимоги немайнового характеру (про визнанняпротиправними дій приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про скасуваннярішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, про скасуваннясвідоцтва про право власності на нерухоме майно), а також одна вимога майнового характеру (про визнання права власності на нерухоме майно).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення до суду з зустрічним позовом) судовий збір за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600, 00 грн).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 1 600, 00 грн.

Ураховуючи позовні вимоги за зустрічним позовом ПАТ «Фідобанк», а також вимоги касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження трьох вимог немайнового характеру за зустрічним позовом становить 9 600, 00 грн (1 600, 00 грн * 1 * 3 * 200%).

Крім того, згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

За приписами підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з зустрічним позовом), ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600, 00 грн).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині вимоги майнового характеру (про визнання права власності на нерухоме майно), оскільки неможливо встановити вартість спірного майна, право власності на яке позивач за зустрічним позовом просив визнати за ним.

Таким чином, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження позовної вимоги майнового характеру за зустрічним позовом, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості нерухомого майна) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні зустрічної позовної заяви з урахуванням вартості майна, право власності на яке позивач за зустрічним позовом просив визнати за ним.

Ураховуючи викладене, оскільки заявником до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 22 700, 00 грн, тому ОСОБА_1 необхідно доплатити різницю судового збору в частині оскарження вимоги майнового характеру за зустрічним позовом про визнання права власності на нерухоме майно, визначену заявником відповідно до вимог закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Також касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено підстави (підстав), передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов'язково наводитись у взаємозв'язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Касаційна скарга не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Хоменко В. О. у касаційній скарзі зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 462/4045/15.

Окрім цього,представник заявникамотивує касаційну скаргу також тим, що апеляційний суд не з'ясував всі обставини справи, необґрунтовано відхилив клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження у справі, проте не визначає підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, заявнику необхідно уточнити підстави касаційного оскарження та надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга, та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), надати суду належним чином засвідчену копію постанови Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, а також доплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хоменка Віталія Олексійовича про зменшення розміру судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Хоменком Віталієм Олексійовичем , на постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов