Провадження № 2/161/698/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

10.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Позовну заява мотивувала тим, що на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2018 року з відповідача на її користь ухвалено стягувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше мінімального розміру аліментів на одну дитину, що дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 07 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначала, що відповідач свій обов`язок зі сплати аліментів належним чином не виконував, аліменти не сплачував, внаслідок чого у період з 07 листопада 2018 року по 14 серпня 2020 року нею було проведено розрахунок пені за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Враховуючи наведене, просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 34 607,56 грн. за період з 07.11.2018 по 14.08.2020 включно.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги позову підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 01.02.2021 вимоги позову не визнав, зазначив, що між ним та позивачем існувала усна домовленість, що аліменти він буде сплачувати раз на пів року, тому кошти так і сплачував. Окрім того, існувала домовленість, що батько забезпечить дитину житлом в м. Львові, на що позивач погодилась і не наполягала на щомісячній сплаті аліментів. Відтак, кошти перераховував один раз в 6-9 місяців у великих сумах, про що не заперечувала ОСОБА_1 . Додатково зазначив, що на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі, має на утриманні ще одну дитину. З вимогами позову не згідний.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення надані відповідачем, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2018 року присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше мінімального розміру аліментів на одну дитину, що дорівнює прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 07 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 у своїх вимогах просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 34 607,56 грн. за період з 07.11.2018 по 14.08.2020 включно.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Відповідно до довідки-розрахунку головного державного виконавця Сіреджук П.П. (а.с. 7) встановлено, що у боржника ОСОБА_3 обліковувалася заборгованість по сплаті аліментів згідно судового наказу №161/17719/18.

Твердження відповідача про наявну усну між батьками дитини домовленість про періодичність сплати аліментів (раз в 6, 9 місяців сукупно за попередні місяці) не підтверджена належними доказами.

Питання зміни чи встановлення іншого порядку сплати аліментів, стягнутих відповідно до судового наказу, судом не вирішувалось.

Відтак, суд бере до уваги наявний розрахунок заборгованість по сплаті аліментів, з якого вбачається недотримання строків їх сплати, наявність прострочки та заборгованості щодо оплати аліментів.

Враховуючи період прострочення (з 07.11.2018 по 14.08.2020), за який позивач просила стягнути пеню, вимоги частини першої статті 196 СК України та наведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, розмір пені за прострочення сплати аліментів у розглядуваному випадку буде обчислюватися відповідно до встановленої формули.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що останній проведений з дотриманням встановленої формули та за період існування прострочення сплати аліментів і в загальному розмірі становить 34 607,56 грн.

Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, відповідачем не надано суду доказів неможливості сплати неустойки в зазначеному розмірі внаслідок недостатнього матеріального забезпечення чи зміни сімейного стану.

А тому, вимоги позову про стягнення пені підлягають до задоволення в повному розмірі визначеному відповідно до встановленої формули.

Крім того, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у встановленому законом розмірі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.180-185, 191, 196 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) в користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий) 34 607 (тридцять чотири тисячі шістсот сім) гривень 56 копійок пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) в користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.03.2021

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій