ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 207/914/21
"23" грудня 2021 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення 3% річних заборгованості за кредитним договором,
Позичальниця зобов`язалася здійснювати погашення кредитної заборгованості щомісячними ануітентними платежами в розмірі 629,26 доларів США до 15 числа кожного місяця.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 014/0008066/3135/82-П, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору.
Станом на дату звернення до суду заборгованість позичальниками не погашена, рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.11.2010 року не виконано, тому представник позивача - адвокат Чеботарь Ж.С. звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 014/0008066/3135/82 від 25.07.2008 року за період з 07.12.2017 року по 07.12.2020 року в розмірі 6401,76 доларів США та судовий збір у розмірі 2716,71 грн.
Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача за довіреністю Шипіленко Р.О. у судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 93).
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 82, 86), у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала, заяви про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомила.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 82, 86), у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав, заяви про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив.
Крім того, ним не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростовування доводів позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подали відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачі не надали, в тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 014/0008066/3135/82-П, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника, що виникають з умов кредитного договору (а.с. 19-20).
Згідно п. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 1291 Конституції судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Наведене свідчить, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 ЦК України.
Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З аналізу вище зазначених норм Цивільного Кодексу вбачається, що в даних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічну правову позицію висловлено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18)
Так відповідачами рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.11.2010 року по справі № 2-319/2010 не виконано, заборгованість не змінилась.
Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0008066/3135/82 від 25.07.2008 року за період з 07.12.2017 року по 07.12.2020 року нараховано 3% річних в розмірі 6401,76 доларів США, відповідно до ст. 625 ЦК України (а.с. 6-8).
Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована. Умови договору не оспорюються.
Зважаючи на вищезазначене, а також враховуючи, що на день розгляду справи заборгованість позивачу не сплачена, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача 3% річних, нарахованих на заборгованість з 07.12.2017 року, що становить 6401,76 доларів США, еквівалентно 181114,24 грн.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, позивачем долучено платіжне доручення від 25.03.2021 року про сплату ним судового збору у розмірі 2716,71 грн за подання до суду даного позову, тож судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, належить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права кредитора, шляхом стягнення 3% річних заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І. М. Іщенко