Справа №489/2344/20
Провадження №2/489/276/21
РІШЕННЯ

іменем України

1 березня 2021 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання матеріали цивільної справи за позовом приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

встановив:

Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 10053 грн. 47 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 1783 грн. 38 коп. суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 725 грн. 36 коп. три відсотки річних та судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. внаслідок не виконання останньою зобов`язань по оплаті наданої теплової енергії у квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядом на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону.

На ім`я відповідального квартиронаймача ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги теплопостачання та було видано розрахунковий документ (розрахункову книжку), по якій боржник повинен виконувати оплату.

З метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювального сезону 2017-2019 після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішення виконавчого комітету ММР №270р від 17.10.2016; №830 від 11.10.2017; №1053 від 05.11.2018, №1078 від 11.10.2019 (наряди від 21.10.2016; 28.10.2017; 09.11.2018; 30.10.2019) було розпочато опалювальний сезон та підписано наряди, що свідчать про підключення до системи опалення.

В опалювальних сезонах 2017-2020 позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку по АДРЕСА_1 .

17 лютого 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва (справа №489/564/20 номер провадження 2-н/489/119/20) відмовлено у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію.

Правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст.11 Цивільного кодексу України.

Згідно п.2 ч.2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання теплової енергії віднесено до комунальних.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Приписами п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

За змістом ст.526 та ст.530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Положеннями ст.610 та ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності з ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 13.04.2016, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 у розмірі 1/1 частка на підставі договору дарування від 28.12.2004 року.

Згідно відомостей Реєстру територіальної громади міста Миколаєва про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що станом на 05.06.2020 року місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач надав теплову енергію за період з 01.01.2017 по 01.05.2020 на суму 20167,29 грн., яку відповідач сплатив частково в сумі 10100,00 грн., отже не виконав своїх зобов`язань в повному обсязі, тому з урахуванням перерахунку залишок боргу складає 10053,47 грн.

Крім того, за період з 01.01.2017 по 01.05.2020 відповідачу нараховано 1783 грн. 28 коп. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 725 грн. 36 коп. - три відсотки річних.

Надіслане відповідачу попередження (в порядку досудового врегулювання сплати боргу) №779-ф53 від 24.12.2019 залишилось без задоволення та відповіді.

Оскільки ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з постачання теплової енергії, то вона є боржником у зобов`язальних правовідносинах.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

На підставі ст.68, 162 Житлового кодексу Української РСР, керуючись ст. ст. 4, 19, 81, 89, 141, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» 10053 грн. 47 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 1783 грн. 38 коп. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 725 грн. 36 коп. три проценти річних, а всього 12562 грн. 21 коп. (дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят дві гривні 21 копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», місцезнаходження: м.Миколаїв, Каботажний спуск, 18, .

Відповідач - ОСОБА_1 , власник нерухомого майна: АДРЕСА_1 .

Суддя