Справа № 2-63/2010
Провадження № 2-в/417/19/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі головуючого - судді Логвіненко Т.Г., за участю секретаря судового засідання Білянської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 24 лютого 2021 року про ініціювання питання про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ВАТ «Райффанзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Соціокультурного центру «Сезам» про стягнення заборгованості,

установив:

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 24 лютого 2021 року було ініційовано питання щодо відновлення втраченого судового провадження у справі №2-63/2010 за позовом ВАТ «Райффанзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Соціокультурного центру «Сезам» про стягнення заборгованості, яка розглянута Кам`янобрідським районним судом м. Луганська з ухваленням рішення від 05.10.2010р.

У зв`язку з проведенням бойових дій на території м. Луганськ дана судова справа повністю була втрачена.

Сторони в судове засідання не з`явилися, причина неявки не відома, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд вважає за доцільне розглянути справу за наявними у справі доказами без участі сторін.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи питання про можливість відновлення втраченого судового провадження у справі №2-63/2010 за позовом ВАТ «Райффанзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Соціокультурного центру «Сезам» про стягнення заборгованості суд виходить з наступного.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У рішенні по справі «Бурдов проти Росії» від 07 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини наголосив, що встатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова судового розгляду. Виконання судового рішення є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинно відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Згідно ч. 1 ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно довідки керівника апарату Марківського районного суду Луганської області від 24.02.2021 цивільна справа №2-63/2010 за позовом ВАТ «Райффанзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Соціокультурного центру «Сезам» про стягнення заборгованості, яка знаходилася в провадженні Кам`янобрідського районного суду м. Луганська до Марківського районного суду Луганської області не передавалася .

Загальновідомим є факт, що м. Луганськ, на території якого знаходився Камянобрідський районний суд м. Луганська є територією непідконтрольній Україні, владу там захоплено так званою "Луганською народною республікою".

Таким чином судом було встановлено, що дана цивільна справа є дійсно є втраченою.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Особливістю цього виду провадження є те, що суду відведена у ньому досить активна роль і навіть за відсутності відповідних клопотань заявника суд має вживати всіх можливих заходів для витребування необхідних документів, матеріалів, допиту свідків тощо, оскільки у разі, якщо провадження не буде відновлене, особа втратить можливість реалізувати захист свого порушеного, оспореного чи невизнаного права або охоронюваного законом інтересу.

Тобто, для вирішення питання про відновлення провадження суддя має вжити всіх заходів для витребування інших (крім тих, які були подані заявником) необхідних документів, у тому числі шляхом отримання інформації зі статистичної картки у справі, реєстру відправлення кореспонденції, копій документів, які збереглись в суді, а також інформації, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду "Д-3" (АСДС) та в Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР).

Так при перевірці автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Д-3» Кам`янобрідського районного суду м. Луганська інформацію, щодо цивільної справи за позовом ВАТ «Райффанзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 до , приватного підприємства «Соціокультурного центру «Сезам» про стягнення заборгованості не виявлено.

При перевірці Єдиного державного реєстру судових рішень (з повним доступом) знайдено рішення Кам`янобрідського районного суду м. Луганська від 05.10.2010 в цивільній справі №2-63/10 .

Стаття 494 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Отже, суд вважає за можливе частково відновити повністю втрачене судове провадження в цивільній справі №2-63/2010 за позовом ВАТ «Райффанзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Соціокультурного центру «Сезам» про стягнення заборгованості.

Судові витрати стягненню не підлягають в силу ст.495 ЦПК України

Керуючись ст.ст.4,7,10,258,-261,488-495 ЦПК України, суд

вирішив:

Відновити частково, повністю втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-63/2010 за позовом ВАТ «Райффанзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Соціокультурного центру «Сезам» про стягнення заборгованості., в частині рішення Кам`янобрідського районного суду м. Луганськ від 05.10.2010:

справа 2-63/2010р

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року, Кам`янобрідський районний суд м. Луганська, у складі:

головуючого: судді Котлярової І.Ю.

при секретарях: Радченко А.Ю., Богачової О.В.,

Кущовій І.В., Акулової А.В.,

П`ятак О.Л., Калашніковій М.О.

за участю:

представників позивача Борисенко О.Н., Кухлій А.В.,

Соколова О.М., Моргунова Є.Ю.,

відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Луганську цивільну справу за позовом ВАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_1 , приватного підприємства Соціокультурного центру Сезам про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції звернулось до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказавши, що 04.10.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком Аваль в особі Луганської обласної дирекції та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/0000/74/62655, згідно якого вона отримала кредит у сумі 40000 доларів США, що за курсом НБУ складає 202000 гривні, зі сплатою 20,5 % річних, з кінцевим терміном повернення 03.10.2025 року. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 04.10.2005 року між Банком та приватним підприємством Соціокультурний центр Сезам було укладено договір поруки № 014/0000/74/62655/1, згідно якого поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_1 . Однак внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань згідно кредитного договору за відповідачкою ОСОБА_1 станом на 08.08.2008 року виникла заборгованість у розмірі 252 904,55 грн. У зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 252 904,55 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у сумі 1700 гривень, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень.

У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, надавши до суду відповідну письмову заяву, згідно якої вказав, що оскільки відповідачі і на теперішній час не виконують умови кредитного договору та договору поруки, то станом на 10.01.2009 року заборгованість складає 306 166,42 грн., а саме заборгованість за кредитом становить 166 449,67 грн., заборгованість за процентами 50 006,41 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 34596,76 грн., пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом 55113,58 грн. У зв`язку із чим, представник позивача просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала, пояснивши, що між нею та ПП Соціокультурний центр Сезам 23.09.2005 року було укладено інвестиційний договір, згідно якого ПП Соціокультурний центр Сезам за кошти ОСОБА_1 мало побудувати та передати їй квартиру, а ОСОБА_1 мала забезпечити фінансування будівництва. У зв`язку із цим, відповідачка уклала кредитний договір з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», який підписала особисто, однак грошові кошти згідно цього договору вона не отримувала, а вони були передані ПП Соціокультурний центр Сезам. На теперішній час в провадженні слідчого УМВС України в Луганській області знаходиться кримінальна справа, порушена за фактом заволодіння грошовими коштами ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» шляхом шахрайських дій за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, у зв`язку із чим, відповідачка вважає вимоги до неї необґрунтованими та неправомірними та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача ПП Соціокультурний центр Сезам декілька раз просив відкласти розгляд справи, у судовому засіданні будь-яких пояснень не надавав, у подальшому у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

На підставі ч.2 ст. 1054, ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У судовому засіданні встановлено, що 04.10.2005 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/0000/74/62655, згідно якого відповідачка отримала кредит у сумі 40000 доларів США, зі сплатою 20,5 % річних, з кінцевим терміном повернення 03.10.2025 року (а.с.15-19).

04.10.2005 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПП Соціокультурний центр Сезам було укладено договір поруки № 014/0000/74/62655/1, згідно якого поручитель прийняв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за зобов`язаннями ОСОБА_1 (а.с.20).

У порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого за нею станом на 10.01.2009 року виникла заборгованість у розмірі 306 166,42 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом становить 166 449,67 грн., заборгованості за процентами 50 006,41 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту 34596,76 грн., пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом 55113,58 грн. (а.с.94).

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України та договору поруки №014/0000/74/62655/1 від 04.10.2005 року поручитель ПП Соціокультурний центр Сезам несе солідарну з ОСОБА_1 відповідальність перед позивачем по її зобов`язанням, та відповідає в тому ж обсязі, що і ОСОБА_1 .

Позивачем на адресу відповідачів були надіслані попередження про стан заборгованості та необхідність погашення кредиту (а.с.24,25), однак до теперішнього часу суму заборгованості відповідачами не погашено.

У порушення норм закону та умов договорів відповідачі зобов`язання за кредитним договором та договором поруки не виконали.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачки ОСОБА_1 на те, що з неї не може бути стягнута заборгованість за кредитним договором, оскільки вона була введена в оману ПП Соціокультурний центр Сезам та фактично грошові кошти за кредитним договором не отримала, у зв`язку із чим по факту заволодіння грошовими коштами ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» шляхом шахрайських дій була порушена кримінальні справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, оскільки сама відповідачка не оспорює того факту, що нею особисто були підписані заява на надання кредиту, кредитний договір, заява анкета на видачу грошових коштів та інше. Відповідачкою не надано будь-якого підтвердження тому, що вона не отримувала грошові кошти згідно кредитного договору, адже у постанові про визнання відповідачки потерпілою по вказаній кримінальній справі зазначено, що вона отримала грошові кошти у сумі 40000 доларів США. Тому суд вважає її заперечення необґрунтованими та не доведеними у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, уточнені позовні вимоги такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та з відповідачів на користь позивача у солідарному порядку підлягає стягненню сума боргу у розмірі 306 166,42 грн.

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215,

217 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Уточненні позовні вимоги ВАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Луганської обласної дирекції задовольнити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 та приватного підприємства Соціокультурний центр Сезам на користь ВАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Луганської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором у розмірі 306 166 гривень 42 копійки, судові витрати у розмірі за сплату державного мита у сумі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Кам`янобрідський районній суд м. Луганська. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Ю.Котлярова

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду.

Суддя Т.Г.Логвіненко