Справа № 266/5478/20
Провадження № 2/266/255/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Шишиліна О.Г., за участю секретаря - Воропаєвої О.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частки домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. В обґрунтування посилаючись на те, що їй, її дітям ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , її батькам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та її сестрі ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі Договору міни від 13.08.1998 р. №2-1355. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_7 , яка на випадок свої смерті заповіту не склала. Спадкоємцями першої черги за законом були вона її сестри відповідачі у справі та батько. Вона, її батько ОСОБА_6 та ОСОБА_2 були зареєстровані на час смерті разом із ОСОБА_7 за однією адресою, в відтак є такими, що прийняли спадщину. До нотаріальної контори за оформленням права власності після померлої матері на належну їй частку у будинку не звертались. ОСОБА_3 з ними у спірному будинку не проживала та до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері не зверталась. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_6 , який на випадок свої смерті заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги за законом були вона її сестри відповідачі у справі. Вона та ОСОБА_2 були зареєстровані на час смерті разом із ОСОБА_6 за однією адресою, в відтак є такими, що прийняли спадщину. До нотаріальної контори за оформленням права власності після померлого батька на належні йому частки у будинку не звертались. ОСОБА_3 з ними у спірному будинку не проживала та до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька не зверталась. В липні 2020 р. вона звернулась до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про спадщину за законом на частку спірного будинку після померлих батьків, але нотаріусом 21.07.2020 р. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №715/02-31 та 717/02-31 з підстав того, що в договорі міни №2-1355 від 13.08.1998 р. не було встановлено розмір часток. Іншим способом ніж за рішенням суду вона не може реалізувати свої права на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, приймала участь через свого представника ОСОБА_9 , який надав письмову заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, але від них надійшли письмові заяви в яких вони просили справу розглянути за їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі (а.с. 24,26).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи визнання відповідачами позову, вважає можливим згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі договору міни житлового будинку на квартиру посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 13.08.1998 р. за реєстровим №2-1355, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 набули право власності на будинок АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано в Маріупольському БТІ 25.08.1998 р. реєстраційний №15068 ( а.с.10,11).

Відповідно до ст. 112 ЦК України в редакції чинній на час укладення договору міни майно може належати на праві спільної власності зокрема двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ст. 115 ЦК України в редакції чинній на час укладення договору міни кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділ своєї частки з спільного майна.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином враховуючи, що договір про поділ майна між співвласниками спірного будинку не укладався він знаходився у сумісній власності, частки кожного із співвласників є рівними тобто по 1/6 частки кожного.

За таких підстав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на законних підставах належало за життя по 1/6 частки кожному домоволодіння АДРЕСА_1 .

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1 зареєстрованого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області від 22.09.2009 р. вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що зроблено відповідний актовий запис №783 (а.с.3).

З свідоцтва про смерть НОМЕР_2 зареєстрованого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області від 25.04.2015 р. вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 про що зроблено відповідний актовий запис №169 (а.с.4).

З свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 29.08.1967 року виданого Орджонікідзевським РАЦС м. Жданова батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.5,7,8,9).

Одже позивач є донькою померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається зі спадкових справ №89/2020 та №169/2015 заведених державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останні заповіту не склали. На момент смерті як ОСОБА_7 та і ОСОБА_6 були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 36-96, 102-167).

З довідки відділу аналітичного забезпечення вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 станом на 22.09.2009 р. та 18.02.2011 р. були зареєстровані зокрема ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( а.с.101).

ОСОБА_1 , 28.04.2015 р. звернувся до нотаріальної контори із заявою №338 про видачу свідоцтва на спадщину за законом на частину будинку після смерті батька ОСОБА_6 . Крім неї 21.07.2020 р. з аналогічною заявою №235 звернулась ОСОБА_2 (а.с.105, 159).

Крім того ОСОБА_1 , 21.07.2020 р. звернувся до нотаріальної контори із заявою №231 про видачу свідоцтва на спадщину за законом на частину будинку після смерті матері ОСОБА_7 . Крім неї 21.07.2020 р. з аналогічною заявою №232 звернулась ОСОБА_2 (а.с. 40,41).

Зі спадкових справ вбачається, що інші спадкоємці, які бажають прийняти спадщину після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутні.

Натомість окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх померлий батько ОСОБА_6 який був зареєстрований за однією адресою з дружиною ОСОБА_7 на момент її смерті є таким, що таким, що прийняв спадщину у виді частки будинку.

Таким чином, частка ОСОБА_7 у розмірі 1/6 будинку №54 підлягає поділу між ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 1/6/3=1/18.

З урахуванням спадщини ОСОБА_7 , часка всіх спадкоємців збільшилась 1/6+1/18=4/18 кожного.

Відповідно після смерті ОСОБА_6 спадкове майно у вигляді 4/18 частки буд. АДРЕСА_1 , підлягає поділу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 4/18/2=2/18.

З урахуванням спадщини ОСОБА_6 часка всіх спадкоємців збільшилась 4/18+2/18=6/18 кожного.

Таким чином з урахуванням права на спадщину після ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , частки будинку АДРЕСА_1 становлять ОСОБА_4 -1/6, ОСОБА_5 -1/6, ОСОБА_1 - 2/6 з яких 1/6 належить їй на підставі договору міни 1/6 в порядку спадкування після померлих батьків, ОСОБА_2 - 2/6 з яких 1/6 належить їй на підставі договору міни 1/6 в порядку спадкування після померлих батьків.

Постановами від 21.07.2020 р. №715/02-31, №717/02-31 державний нотаріус Другої маріупольської державної нотаріальної контори Старостенко Л.Г. відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частки житлового будинку номер АДРЕСА_1 , які належали спадкодавцям, ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з тих підстав, що відсутність у договорі міни житлового будинку на будинок розміру їх часток унеможливлює вчинення нотаріальної дії (а.с.92-93, 164-165).

Таким чином єдиною перешкодою позивачеві оформити свої спадкові права, а відповідно отримати право власності на 1/6 частку домоволодіння є те, що 1/18 частина спірного будинку, успадкованої після смерті матері, та 2/18 частки успадкованої після смерті батька відноситься до спільної власності розмір часток яких не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що та обставина, що після перерозподілу часток у спільній частковій власності та виділу одному із співвласників на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 15.10.2009р. справа №2-2603/09 частки домоволодіння в окремий об`єкт, ОСОБА_15 не перерахувала та не змінила належну їй 1/5 частку домоволодіння та не перереєструвала її, не є підставою для позбавлення її права власності на належне їй нерухоме майно, відповідно позбавлення позивача оформити свої спадкові права.

З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином приймаючи до уваги, що обтяжень на спірну частку домоволодіння не зареєстровано, відповідачі проти задоволення позову не заперечували, вимоги позивача не порушує прав третіх осіб і нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, враховуючи, що померлим належало на праві власності частки будинку АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6-8, 12-18, 81, 141 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (іпн НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/6 частку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шишилін О. Г.