Справа №345/5357/21
Провадження № 2/345/1542/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

з участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору, та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 2/5 частки на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , голова колишнього колгоспного двору, який був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння. 04.10.2021 вона звернувся до приватного нотаріуса Лесюка П. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 . Нотаріусом її повідомлено, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 10.06.1988, виданому Новицькою сільською радою, зазначено, що він належить членам колгоспного двору. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР слід визначити частки кожного члена колгоспного двору у праві спільної сумісної власності, у зв`язку із цим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Нею 20.09.2021 було виготовлено технічний паспорт на спадкове домоволодіння. Померлий ОСОБА_6 заповіт не склав. На момент припинення колгоспного двору його членами були вона, її матір ОСОБА_2 , батько ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Таким чином право власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору, після припинення колгоспних дворів в України перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/5 частці кожного. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли введено в дію Закон України «Про власність», а тому, станом на 15.04.1991 їй належало право власності на 1/5 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратила право на частку в його майні. Після смерті батька відкрилася спадщина на 1/5 частку житлового будинку, а вона вважається такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила відмову. У зв`язку із цим вона змушена звертатися до суду із вказаним позовом.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 подали зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності, в якому вони просять визнати за ними право власності по 1/5 частки кожному на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , як майна колишнього колгоспного двору.

Свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , голова колишнього колгоспного двору, який був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки на житловий будинок, виданої Новицькою сільською радою від 28.08.2021 № 1002, головою колгоспного двору записано ОСОБА_6 , а членами вказаного колгоспного двору були вони та позивачка. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 коли введено в дію Закон України «Про власність», а тому, станом на 15.04.1991 кожному з них належало право власності на 1/5 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратили право на частку в його майні. А тому змушені звертатися до суду із вказаним позовом.

До первісної позовної заяви долучені заяви відповідачів за вказаним позовом, згідно з якими вони позов ОСОБА_1 підтримують в повному обсязі.

ОСОБА_1 подала до підготовчого судового засідання заяву, я якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 07.12.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

01.12.2021 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 подали зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору (а.с. 38-41).

До підготовчого судового засідання 16.12.2021 від позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 63).

До первісної позовної заяви долучені заяви відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 за вказаним позовом, згідно з якими вони позов ОСОБА_1 підтримують в повному обсязі, а справу просять розглядати за їх відсутності (а.с. 20, 21, 22).

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачами та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

26.08.2021 позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Лесюка П.В. зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до складу спадкового майна входить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Постановою приватного нотаріуса Лесюка П.В. № 249/02-31 від 04.10.2021 спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з адресою АДРЕСА_1 , відмовлено у зв`язку із тим, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок від 10.06.1988, зазначено, що він належить членам колгоспного двору, а тому відповідно до ст. 120 ЦК УРСР слід визначити частки кожного члена колгоспного двору у праві спільної сумісної власності (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 10.06.1988 виконавчим комітетом Новицької сільської ради, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_6 (а.с. 9).

Згідно з довідкою за вих. №1002 від 26.08.2021, виданою Новицькою сільською радою Калуського району, на день смерті ОСОБА_6 18.08.1993 в спадковому будинку за адресою АДРЕСА_1 , спільно з ним проживали та продовжують проживати по даний час: позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 8).

На спадкове домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 виготовлений технічний паспорт від 20.09.2021, інвентаризаційна справа № 5615 (а.с. 15-19) та видана довідка Івано-Франківського ОБТІ № 00368 від 20.09.2021, згідно з якою інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 20.09.2021 становить 966 749,00 грн. (а.с. 23).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 20.01.2004, відповідачка за первісним ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_7 у зв`язку із чим змінила прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 (а.с. 24).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_6 та визнання право власності на майно, як членів колгоспного двору.

Оцінка суду:

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно зі Законом України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_6 (голова двору), позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , то дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, кожному із них належало по 1/5 частини вказаного будинковолодіння.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 . Отже, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті голови двору ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належну йому 1/5 частину спірного будинковолодіння шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963) успадкувала його донька ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги.

Отже, оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи визнання позову відповідачами за первісним позовом, суд приходить до висновку, що за позивачкою за первісним позовом слід визнати право власності на 2/5 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 . (1/5 частина належить їй на праві власності як члену колгоспного двору + 1/2 частину успадкувала після смерті батька ОСОБА_6 ).

Також, суд визнає за позивачами за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 право власності по 1/5 частині спірного житлового будинку за кожним із них з підстав належності їм по 1/5 частині вказаного домоволодіння на праві спільної сумісної власності, як членам колишнього колгоспного двору.

На підставі викладеного, ст.ст. 120, 548, 549 ЦК України (редакція 1963 року), Закону України «Про власність», керуючись ст.ст. 13, 78, 81, 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/5 частини житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно колгоспного двору задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/5 частину житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/5 частину житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/5 частину житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: