Провадження № 2/752/4381/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.10.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Потапенко Д.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі зареєстрований колишній чоловік позивача - ОСОБА_2 (надалі - відповідач). Зазначаючи, що відповідач з 2012 року не проживає в квартирі та не несе жодних витрат по її утриманню, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.12.2020 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання. Встановлений строк відповідачу на подання відзиву.

Відповідач не скористався своїм право та не направив відзив на позовну заяву.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.05.2021 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

В ході судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, зазначаючи, що відповідач тривалий час не проживає в квартирі, не несе будь-яких витрат на її утримання, в добровільному порядку відмовився знятись з реєстрації, однак наявність такої реєстрації порушує право власності позивача.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України. З заявами про відкладення розгляду справи не звертались.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено копією договору купівлі-продажу квартири від 14.03.2001 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за №887. (а.с.40).

На день розгляду справи у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення права власності без позбавлення права користування і володіння майном.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач ОСОБА_2 - колишній чоловік Позивача, не проживає в зазначеному житлі з 2012 року, що підтверджується Актом-довідкою №411 від 11.11.2020 року, що складена працівником ЖЕД №109,

Судом встановлено, що позивач зверталась до відповідача з проханням про зняття з реєстраційного обліку в квартирі, що належить їй на праві власності.

Відповідно до смс-листування, скріншоти якого містяться в матеріалах справи, відповідач повідомив, що проживає за межами України.

Будь-які докази, що відповідачу створювались перешкоди у користуванні кв. АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.

Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, зазначені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 908 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя