справа № 489/2591/21 провадження №2-др/489/20/21
28 грудня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Єлишевої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Фуртатової Майї Юріївни, про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконним зняття з реєстрації місця проживання та поновлення реєстрації місця проживання
Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12.11.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним зняття ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснено Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради 30.12.2020. Зобов`язано Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рівних частинах судовий збір в сумі 1362,00 грн., з кожного по 681,00 грн.

12.11.2021, тобто протягом п`яти днів з часу ухвалення рішення, представником позивача подано клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування з позивача витрат на правничу допомогу.

У судове засідання, призначене на 29.11.2021, сторони не з`явились, що не перешкоджає вирішенню питання щодо ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання.

Згідно частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

При вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 26.01.2021; додатковий договір № 1 від 26.01.2021 до договору про надання правової допомоги № 26/01 від 26.01.2021, яким визначено вартість послуг наданих адвокатом; акт наданих послуг від 08.11.2021 до договору про надання правової допомоги № 26/01 від 26.01.2021 з детальним описом наданих послуг з професійної правничої допомоги, загальна вартість яких складає 14600,00 грн.

Згідно частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Мірошниченко А.В. 17.12.2021 надано до суд клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги в якому вказав, що в проваджені суду розглядаються дві ідентичні цивільні справи, одна за позовом ОСОБА_1 (справа № 489/2591/21) інша за позовом ОСОБА_3 ( справа № 489/2593/21. Вказані особи між собою є матір`ю та сином, тобто родичами та подання ними окремих позовів законодавством не заборонено. Однак це впливає на ефективність та швидкість розгляду справи, а дії сторони позивача враховуючи, що фактично жодних витрат на правову допомогу позивачі непонесли та фактично не понесуть свідчать про навмисну домовленість. Позивачів щодо компенсації витрат на правову допомогу у більшому розмірі шляхом подачі двох ідентичних позовних заяв з одним предметом спору та ідентичними відповідачами.

У зв`язку із цим прослідковується шаблонність заяв, а тому гонорар за складену позовну заяву не може становити 5000,00 грн. та є значно завищеним та не співмірним з підготовкою даної заяви.

Заява про забезпечення позову є ідентичною заявою, що була подана в іншій справі, тому зміна прізвища, імені та по батькові не вартувало 2000,00 грн.

Відповідь на відзив у розмірі 4000,00 грн. є неспіввісним з зазначеною сумою, оскільки відповідь дублює позовну заяву, а будь-якої нової інформації до суду з приводу обставин по справі надано не було. Окрім того суд не повинен був долучати до її до позовної заяви, оскільки стороні відповідача чи його представнику дана відповідь надіслана не була.

У рішенні суду не йде мова про те. що рішення суду 06.07.2021 було перенесено з причин, що не залежали від адвоката позивача, тому 800,00 грн. за сідання, що не відбулося не відповідає співмірності потраченого адвокатом часу для того щоб просто відвідати судову установу, а 08.11.2021 адвокат позивача взагалі на суд не з`явився та подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Окрім того, дана справа не є складною та адвокат для підготовки до неї витратив мінімальну кількість часу, жодного повноцінного засідання по справі не відбулося, пояснень по справі представник не надавав, судові дебати в спрощеному провадженні не проводилися, тому готуватися до них адвокату потреби не було. Важливим є і той факт, що сторона позивача не надала разом із заявою про винесення додаткового рішення детального опису робіт, що були виконані адвокатом, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

Посилаючись на наведене представник відповідача просить відмовити у стягнені з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 14600,00 грн. у зв`язку із необґрунтованістю.

Відповідач Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради правом на надання клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не скористався.

Згідно пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги № 26/01 від 26.01.2021 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання здійснити захист, представництво клієнта та надати клієнту інші види правової допомоги і в порядку, що визначеному цим договором та додатковими договорами до цього договору. Клієнт зобов`язається оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 3.1, 3.2 наведеного договору його сторони визначили, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокатському об`єднанню гонорар в порядку та строки. Визначені у додатковому договорі до цього договору. За результатами надання правової допомоги сторони складають акт про надання правової допомоги, який підписується представниками сторін. В акті зазначається обсяг наданої правової допомоги і розмірі гонорару, що підлягає сплаті клієнтом.

Із додаткового договору № 1 від 26.01.2021 вбачається. що в ньому сторони визначили детальний опис послуг і їх вартість, які надаються за договором про надання правової допомоги № 26/01 від 26.01.2021 (пункту 1), а також пунктом 4 передбачили, що оплата послуг адвокатського об`єднання здійснюється клієнтом протягом 20 банківських днів з дати набрання чинності остаточним рішенням по справі за позовом клієнта до ОСОБА_2 та Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визнання незаконним зняття з реєстрації та поновлення реєстрації місця проживання.

При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, яка не є складною, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було складено лише позовну заяву та заяву про забезпечення позову, а інші письмові заяви фактично зводяться до викладених у позові доводів, часу, витраченого адвокатом позивача на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також те, що розгляд справи проводився за відсутності учасників справи, суд вважає, що розмір гонорару в 14600,00 грн. є необґрунтованим та явно завищеним.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат позивача на правничу допомогу до 2000,00 грн., що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому заява представника позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача по 1000,00 грн. з кожного.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 270, статтями 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визнання незаконним зняття з реєстрації місця проживання та поновлення реєстрації місця проживання.

Стягнути з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., з кожного по 1000,00 (одна тисяча гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 28.12.2021.

Суддя І.В.Коваленко